שאלה ראובן ושמעון ולוי היו דרים בעיר אחת הסמוכה לספר והיה דרכם כל השנים ששמעון ולוי שהיו שותפים היו לוקחים תמיד בהקפה מראובן סך מה מסחורות לשלם לו לזמן קצוב ביניהם ובבא הזמן פעמים היו משלמים לו בזמנ' פעמים היו מאחרים לשלם ולא היה מקפיד ראובן ויהי היום שלקחו ממנו כ"כ סחורות ונתחייבו ב' יחד בשטר קיים לשלם לראובן בתשלום שנה אחת והגיע הזמן ולח פרטו לו ויקר מקרה בלתי טהור שבאו האויב ם סמוך לעיר להלחם עליה לתופשה ואז באו שמעון ולוי לפרוע לראובן המעות שהיו חייבים וראובן לא הוה רוצה לקבל מהם כי חשש שבבא האויבים ישללו את אנשי העיר ויקחו ממנו גם אלו המעות וע"כ היה רוצה ששמעון ולוי ועמדו בחיובם כדי שאחר צאתם מתוך ההפיכה ותפרע מהם מפני שאע"פי שהאויבי' יקחו כל רכושם מ"מ ידע שיש להם ממון אחר בעיר אחרת ושמעון ולוי נתעצמו עמו באמרם כי הם רוצים לשלם ליה כי בהאי פחדא הוו יתבי וראובן היה אומר להם כי מאחר שהם לא פרעוהו בזמן הקצוב ואחרו המועד אינו רוצה לקבלם כי אם היו פורעים לו בזמנו אז היה יכול לשלחם חוץ לעיר והיו לפליטה אבל עכשיו בודאי שיהיו אבודים ממנו ושמעון ולוי השיבו לו כי אין זו טענה במה שלא פרעו לו בזמן המוגבל שהרי כך היה מנהגם שלא היו מקפידים בזה לא הוא ולא סוחרים אחרים אם היו מאחרים שנים או ג' חדשים פוק חזי המנהג הפשוט ולא עוד אלא שמקרה זה שיבא האויב לא היה עולה על לב איש כי בא במרמה וישם דמי מלחמה בשלום ר"ל בהיות שלום לשניהם המלכים כדי שתאמר שהעיכוב שלה' גורם לך ההיזק ועכ"ז ראובן לא היה רוצה לקבל מהם החוב ואז שמעון ולוי השליכו הכיס מסך שהיו חייבים בפני ראובן בביתו ויצאו החוצה והניחו בידו השטר קיים והשוללים באו העיר ושללוה ובכלל שללו כל נכסי ראובן ושמעון ולוי ואחר שיצאו מתיך ההפיכה באו אל עיר אחרת היושבת בשלוה שלשתן יחד ועתה תובע ראובן משמעון ולוי החוב הנז' מכח השטר אשר בידו ושמעון ולוי טוענים שכבר פרעו לו בהיותם בעירם וראובן טוען אמת הדבר אבל אני לא הייתי רוצה לקבלם מכח טענות הנז' לעיל ואתם הנחתם שמה המעות ויצאתם מבלי לקיחת השטר וע"כ לא השגחתי בזה וא"כ חל עליכם חובה לשלם לי פטם אחרת שאותם שהנחתם אצלי נאנסו מביתי בלסטי' מזויינים בכלל כל נכסי ושמעון ולוי טוענים ככל הטענות הנז' לעיל יורנו המורה אם נפטרו שמעון ולוי בחותם המעות או חייבים לשלם לו עכשיו:
ואת"ל שנפטרו שמעון ולוי מחיובם וצר כים בדד לכוף את ראובן להחזיר את השטר לשמעון ולוי אכתי מיבעיא לן במעשה אחר כזה ממש אשר אירע לאחרים אכן ההפרש ביניהם הוא: ששמעון ולוי השותפים שהיו חייבים לראובן כנז' לעיל קודם הזמן שצרו על העיר יצא לוי משם למקום רחוק להסתתר ובבא השוללים סמוך לעיר אירע כל האמור בין ראובן ושמעון עד שהניח שמעון המעות בפני ראובן ובביתו כנ"זל ואחרי ההפיכה יצאו משם ושמעון הלך למלכות אחרת באופן שלא היה יכול להריץ אגרותיו ללוי להודיעו כל פר"שת העבור כי היה שעת חירום וראובן נשאר בעיר ההיא ושלח אגרת לשותפו העומד בער אחרת עם השטר והרשאה וציוה לו כי בבא שמה לוי יתפוס אותו ויתפרע ממנו וכן עשה שותפו כשעבר לוי תפסו ותבע ממנו דמי השטר ולוי השיב אפשר שכבר פרע שמעון שותפי ועוד שאין לו מטות לשלם ושותפו של ראובן לא נתפייס בזה והוליכו לעש"ג והניחוהו בבי' האסורים ואז כי ראה לוי כי כלתה אליו הרעה ואין מציל מאחר שחייבוהו בע"שג לקח בהלואה מאהובו ופרע לו ולקח ממנו השטר ואחר שעשו שלום ב' המלכים ונחה שקטה הארץ אז שלח שמעון אגרות ללוי שותפו והודיעו את כל הקורות אותו ובכלל הגיד לו שכבר פרע לראובן הסך שבשטר וכראות לוי שרימהו שותפו של ראובן הלך אצלו ותבעו שיחזור לו מעותיו מאחר שכבר פרע החוב שמעון שותפו כנ"זל ושותפו של ראובן טוען כי מה שהניח שם המעות לא יחשב לפרעון וע"כ מה שגבה גבה יורנו המורה אם שורת הדין נותנת להוציא המעות מיד שותפו של ראובן עם ההוצאות שפרט לו לוי או דלמא מאחר שגבה אין מוציאין מידו ויהיה שכ"מה:
תשובה כיון שאדני שאלתן הוטבעו על מקום זה שנשתלם החוב בו שנעשה עכשו בשעת פרעון מסוכן מה דינו אם נפטר מי ששלם חובו בואו לא ולזה נוכל להביא ראיה מהא דתנן במסכת בבא קמא ד' קי"ח הגוזל אח חברו או שלוה הימנו או שהפקיד לו ביישוב לא יחזיר לו במדבר ע"מ לצאת למדבר יחזיר לו במדבר ע"כ:
ופירש רש"י ז"ל לא יחזיר לו במדבר אם אין זה תובעו אין זה יכול לכופו לקבל פקדונו במדבר דלאו מקום שימור הוא ע"מ לצאת למדבר קס"ד שאמר לו לוה זה על מנת שנצא למדבר ושם נפרע לך ולכך פריך פשיטא והא מתנה בהדיא נקבלו במדבר:
ובגמר' ורמינהי מלוה משתלמת בכל מקום אבידה אז פקדון אין משתלמין אלא במקומן אחר אביי ה"ק מלוה ניתנה להתבע בכל מקום אבידה ופקדון לא ניתנו להתבע אלא במקומן על מנת לצאת למדבר פשיטא לא צריכ' דקאמר ליה ליהוו האי פקדון גבך דאנא למדברא נפיקנא וא"ל איהו אנא נמי למדברא בטינא למיפק אי בעינא לאהדורינהו לך התם מהדרנא שמעינן ע"כ מהכא שהמלוה נתנה להתבע בכל מקום שאע"פ שהמלוה הלוהו בישוב יכול לתובעו אף במדבר אם יודע שיש לו שם במה לשלם יכול לכופו שם אבל אם הלוה הוא שרוצה לפרוע במדבר כדי להנצל מאחריות הדרך אם ירצה המלוה לא יקבל ממנו שיאמר לו איני פוטרך מאחריות הדרך שכשם שהלותיך בישוב במקום שמור כך צריך שתשלם לי ג"כ בישוב שהוא מקום שימור וכו':
ובסוגיא זו פסקו הפוסקים ז"ל הראשון שבקדושה הרמ"בם ז"ל בפ' יג' מה' מלוה ה' ח' פסק המצוה נתנה ליתבע בכל מקום כיצד המלוה את חברו בישוב ותבעו במדבר אינו יכול לדחותו אלא חייב לפרוע לו בכל מקום שיתבענו ואם יבא הלוה לפורעו במדבר הרשו' ביד המלוה אם רצה מקבל ואם רצה אומר לו איני נפרע אלא בישוב כדרך שנתתי לך בישוב והרי הן ברשותו עד ש פרענו בישוב וכ' ה"ה המלוה ניתנה וכו' בהגוזל ומאכיל מבואר בארוכה בהלכו וכ' הרמב"ן ז"ל בתשובה מי שהלוה את חברו במדבר הרי זה מחזיר לו במדבר על כרחו של מלוה וכן מורה לשון רבינו שכ' כדרך שנתתי לך בישוב משמע שאם נתן לו במדבר מחזיר לו במדבר על כרחו של מלוה ע"כ ונ"ל שלא בכל מדבר קאמ' שיש מדברות יותר מסוכני' זה חזה אלא בשים קאמר כדרך שהלוה לו שלא יוכל לפורעו במקום שיהיה יותר מסוכן ממקום שהלוה בו:
וכן כתב הרב בעל התרומות בשטר ל' חלק א' גרסינן בפרק הגוזל ד' קי"ח הגוזל את חברו או שלוה ממנו או שהפקיד אצלו בישוב לא יחזור לו במדבר דהיכי שהלוהו או הפקיד לו במקום המשתמר ממוניה הכי נמי בעי למהדר ליה וכו' ואם אמר ליה ע"מ לצאת למדבר הרי זה מחזיר לו במדבר ע"כ ורמינהי מלוה משתלמת בכל מקום אבידה או פקדון אין משתלמין בכל מקום אמר אביי ה"ק מלוה נתנה להתבע בכל מקום שיד המלוה על העליונה אבידה או פקדון אין משתלמין אלא במקומן כלומר לא נתנו להתבע אלא במקום שהפקדון אצלו: וכתב הרי"ף ז"ל בהלכותיו שמעינן השתא ממתניתין ומבריתא דהמלוה את חברו בישוב אית ליה רשותא למלוה למתבעינהו מיניה אפילו בדברא אי איתניהו בידיה דלוה בדברא ואפילו בעל כרחיה דלוה אבל אי לא בעי מלוה למפרע מיניה בדברא לית רשותא ללוה למימר ליה למלוה הילך זוזי דאית לך גבאי אלא קיימי באחריותיה דלוה עד דפרע ליה למלוה בישוב כדאוזפיה בישוב וה"מ מלוה אבל אבידה דא דאשכחה בישוב אי נמי פקדון דאפקיד גביה בישוב לית ליה למריה דפקדונא רשותא למתבעינהו לחבריה בגוייהו היכא דליתנהו גביה וכי היכי דלא מחייב חבריה למהדרינהו ניהליה בדברא היכא דליתנהו גביה הכי נמי אי איתנהו גביה ולא בעי למשקלינהו בדברא לית ליה רשותא להאיך לאותבינהו גביה וניזיל אלא מחייב באחריותיה עד דמהדר ליה נהליה בישוב ע"כ:
ודי במאי דאמרן כדי להפיק רצון ה"ה ולהשיבו על האי שמעון ולוי שלקחו הרבה סחורות מראובן ונתחייבו ב' יחד בשטר קיים לשלם לו לסוף שנה ועברה השנה ולא באו לשלם לפי שלא היו מקפידים הסוחרים על עבור ב' ג' חדשים יותר ובעבור זמן מה מה קרא מקרה לעיר הזאת שהיו דרים בה ראובן ושמעון ולוי שבאו אויבים בחיל גדול לחנות סמוך לה להלחם עליה לתופשה ואו באו שמעון ולוי לפרוט לראובן המעות שהיו חייבים לו ולא רצה ראובן לקבלם מידם שחשש שהאויבים ישללו' מידו שמעון ולוי נתעצמו עמו והשליכו הכיס מסך שהיו חייבי' לו בפני ראובן בביתו ויצאו החוצה מתוך כך באו השוללים ושללו הכל בודאי שאין אלו תשלומין לפי שהוא נתן להם סחורותיו במקום שמור והם באו לשלם לו עכשיו במקום שאינו שמור וחוץ לזמנו ואחר שיצאו מתוך ההפיכה ובאו אל עיר אחרת היושבת בשלוה שלשתן יחד תובע ראובן משמעון ולוי החוב הנ"ו מכח השטר אשר בידו ושמעון ולוי טועני' שכבר פרעו לו בהיותם בעירם וראובן טוען אמת הדבר אבל אני לא הייתי רוצה לקבלם מכח הטענות הנז' לעיל ואתם הנחתם שמה המעו' ויצאתם מבלי לקח' השטר וע"כ לא השגחתי בזה ואם כן חל עליכם לשלם לו פעם אחרת שאותם שהנחת' אצלי נאנסו מביתי בלסטים מזויינים בכלל כל נכסי ושמעון ולוי טוענים כל הטענות הנז' לעיל יורנו המורה אם נפטרו שמעון ולוי באותם המעות או חייבים לשלם לו עכשיו וכו':
ולזה נראה לי מכל האמור שעדיין הם חייבים לשלם לראובן החוב הנז' לעיל מאחר שהמקום הזה נעשה עכשיו בזמן הפרעון מקום יותר גרוע מן המדבר ותנן הלוהו ביישוב לא יחזיר לו במדבר מקום מסוכן מלסטים כמו שהם עצמם הודו דבהאי פחדא הוו קיימי ולכך באו עכשיו לשלם וכו' שלא היה לה להציל עצמם בהפסד ראובן שאמרו רז"ל מאי דעלך שנא לחברך לא תעבד והיה לה' להמתין עד שתעבור המלחמה ואז יבואו לשלם לראובן שלא יקפיד על האיחור כמו שהיו עושים כל הסוחרי' מקדמת דנא כמו שאמ' החכם השואל בעצמו ומה שכתב ה"ה שאם נפשוט שלא נפטרו שמעון ולוי בתשלומין ששלמו בעת שהיה מצו' על העיר וחייבים לשלם פעם אחרת וכו' ולא הייתי צריך להשיב על זה אני אומר טכ"ו אין רוח חכמים נוחה במה שעשה שותפו של ראובן שתפש ללוי בבית האסורין על ידי עש"ג עד ששלם עם הרבה הוצאות וחלל את ה' ועש' כמה איסורין כמו שכת' הרב בש"ע ח"ה בסי' כ"ו אם לא שהיה חבירו אלם ולא ציית דינא דישראל ועכשיו חייב לשלם לו כל ההוצאו' שהוציא ממנו שלא היה חייב בהם בדיני ישראל זה הוא מה שהורוני מן השמים והוא ית' יצילני מן השגיאה ויאר עינינו בתורתו אכי"ר:
נגמר ונשלם בסדר ובשנת ועשית על פי הדבר אשר יגידו לך לפ"ק:
נאם הצעיר עכד ה' שמואל בכמ"הר שלמה הקטן סי"ט: