שאלה ראובן מכר שדהו לשמעון ובא לוי המצרן לסלק את שמעון הלוקח וקודם שסילקו עשה שדה שלו שהיא על המצר אפותיקי מפורש ליהודה בעל חובו מבעיא לן השתא אם יכול לוי המצרן לסלק את הלוקח קודם זמן הפירעון או לא נימא כיון דעשהו אפותיקי מפורש איבד את זכותו דהוה ליה כמכר ואין לוי יכול לסלק את שמעון הלוקח או דילמא כיון דלוי יכול לסלק את יהודה בעל חובו במעות ונמצא ששדה זו של לוי היא יכול לסלק את שמעון בדינא דבר מצרא גם יש להסתפק בענין ששמעון הקדיש שדה זו שלקח מראובן אם לוי בן המצר יכול לסלק את ההקדש נימא כיון דראובן מכרה לשמעון ושמעון הקדישה הוה ליה כאילו מכרה לוקח ראשון ללוקח שני דקיימא לן דהמצרן מסלקו או דילמא כיון דאם מתחילה ראובן היה מקדישה לא היה לוי יכול לסלק את ההקדש דלא גרע מיתומים דקיימא לן דלית בהו דינא דבר מצרא השתא נמי לא יורנו המורה איזה הדרך ישכון אור:
תשובה השאלה הזאת מורכבת מדינים חלוקים אשר כולם סובבים על מרכז נקודת קוטב מהות האפותיקי דמספקא ליה להחכם השואל אם כמכר יחשב או לא וכדי להוציא לאור משפטו צריך לתור ולדרוש עד היכן כוחו מגיע ועיקרא דהאי מלתא איהו במסכת גיטין דף מ"א וגרסינן התם אתמר העושה שדהו אפותיקו לאחר ושטפה נהר אמי שפיר נאה אמר רבי יוחנן אינו גובה משאר נכסים ואבוה דשמואל אמר גובה משאר נכסים אמר רב נחמן בר יצחק משום דאמי שפיר נאה אומר שמעתתא דלא שפירן תתרג' שמעתתיה דאמר ליה לא יהא לך פירעון אלא מזה תניא נמי הכי העושה שדהו אפותיקי לאחר ושטפה נהר גובה משאר נכסים ואם אמר לו לא יהא לך פירעון אלא מזה אינו גובה משאר נכסים ע"כ בגמרא ופיר"שי ז"ל לא יהא לך פירעון וכו' אבל אמר לו אם לא פרעתיך גבה מזה לא קמה ליה ברשותיה ולאו אדעתא דידה לחודה איזופי וגובה משאר נכסים:
והנה מפשטא דשמעתתא דא העלה הרמ"בם ז"ל דתרי מיני אפותיקי אינון חד בשם אפותיקי סתם יקרא וחד בשם אפותיקי מפורש יכונה והחילוק אשר בינהם ביארו בפרק שמונה עשר מהלכות מלוה ולוה זה לשונו עשה שדהו אפותיקי לבעל חובו או לאשה בכתובתה והוא שיכתוב להם מכאן תגבו ושטפה נהר הרי זה גובה משאר נכסים וטורף אותן ואם התנה עמו שלא יהא לו פירעון אלא מזו אינו גובה משאר נכסים וכן פסק רבינו יעקב בעל הטורים בטור חושן המשפט סימן קי"ג אלא שהוסיף לבאר דבמעות יכול לסלק כוחו של המלוה מהשדה הזאת ואף על גב דמלתא דא לא ביארו הרמב"ם לאו לממרא דסבירא ליה דאינו כן אלא משום דמלתא דפשיטא היא דכל עצמו של מביאות האפותיקי אינו אלא להבטיח את המלוה את מעותיו ואם כן בין שיהיה האפותקי סתם בין שיהיה אפותיקי מפורש להאי מלתא הנם שוים וכל זמן שישלם לבעל חובו את אשר נושא בו יסתלק כוחו מעל השדה הזאת אשר נעשתה אפותיקי אליו ודא מבואר בעצמו דבין בזו ובין בזו כאשר שלם ישלם למלוה את אשר הלוהו ישוב השדה הזאת לאשר לו אחוזת הארץ מה שאין כן במכר דהמוכר את הממכר לא ישוב וכל זה הוא מוסכם מכל הפוסקים ולא העליתי פה את דבריהם כדי שלא להטריח קוראי מגילתי זאת דקיימא לן אטרוחי רבנן בכדי לא מטריחינן:
ואחר ההנחה הזאת נראה לי ברור דאפותקי אינו כמכר אלא כמשכון בעלמא וארעא ברשות מרה קיימא ואם כן ככוחו אז קודם שעשאה אפותיקי כוחו עתה לבתר דעשאה אפותיקי ומצי לסלוקי את הלוקח בדינא דבר מצר:
גם מה שנסתפק החכם השואל בענין ששמעון הקדיש שדה זו שלקח מראובן אם לוי בן המצר יכול לסלק את ההקדש או לא לדעתי הנו ברור כשמש בצהרים בתקופת תמוז ביומא דאסתנא דודאי זכה בו ההקדש דהא דבר ידוע הוא דמן התורה זכה הלה במקחו אלא שחכמינו ז"ל בראותם כמה פעמים הזהירה התורה ועשית הטוב והישר בעיניה תיקנו האי תקנא דבר מצרא כמה דגרסינן בבבא מציעא דף ק"ח אמר רב יהודה האי מאן דאחזיק ביני אחי או ביני שותפי חצופא הוי סלוקי לא מסלקינן רב נחמן אמר נמי מסלקינן ואי משום דינא דבר מצרא לא מסלקינן נהרדעי אמרי אפילו משום דינא דבר מצרא נמי מסלקינן ליה משום שנאמר ועשית הטוב והישר בעיני ה' ואנן סהדי דניחא להו לאחי או לשותפי דליהוו שדותיהם וכרמיהם סמוכים זו לזו ולא יעבור זר בתוכם כי לא כל הדיעות שוות וכיון דדא איהו טעמא כל מקום דאפשר דליהוי ליה פסידא למוכר אם יצטרך לחזור אחר המצרן פקע האי דינא דבר מצרא מתמן כמה דגרסינן שם לכרגא ולמזוני ולקבורה לית ביה משום דינא דבר מצרא וכתב הרמ"בם ולמה אין בהם דין בן המצר שכל אלו טרודים למכור ומפני צורך גדול מוכרים ואם תאמר יש בהם דין בן המצר לא ימצאו לוקח שהרי אומר למה אטרח ואקח כדי שיבא זה ויסלק אותי הרי בבירור דאפילו במקום הדיוט כזה אין בו דין בן המצר אלא חזר הדין לדין תורה דהקונה זכה במקחו כל שכן במקום הקדש דודאי זכה בה ואין כח ביד המצרן לסלק את ההקדש הנראה לעניות דעתי כתבתי והקורא את אשר יבחר בו יקריב אליו נכתב ונחתם פה אמשטרדם ביום שהוכפל בו כי טוב העשור למ"ט מונים בסדר מכל חטאתיכם לפני ה תטהרו בשנת כימי צאתך מארץ מצרים אראנו נפלאות לפ"ק:
איש צעיר יונה אברבנאל