שאלה י עלמה שכתב רמ"א בא"ח בהלכו' תפילין בסימן ל"ב בענין כתיבת פרשיות של תפילין שכתב שם בסעיף ראשון וז"ל וצריך לכתבם בסדר הזה לכתוב תחלה הקודמת בתורה ואם שינה פסול ע"כ נסתפקתי בזה אם יש חילוק בזה בין קדימת כתיבת פרשה המאוחרת לפרשה המוקדמת לבין כתיבת תיבה המאוחרת לתיבה המוקדמת ובין כתיבת אות המאוחרת לאות המוקדמת אואין חילוק וגם אם יש חילוק בזה בין שתי פרשיות הראשונות לשתי פרשיות האחרונות או אין חילוק וגס אם יש חילוק בזה בין פרשיות תפילין של ראש לפרשיות תפילין של יד או אין חילוק. על הכל יבוא דברך הטוב וכבדנוך ומהת"מש:
תשובה קודם שנבוא לחקור ולדרוש אם יש חילוק והפרש בסדר כתיבת הפרשיות של תפילין בין פרשה לפרשה לבין תיבה לתיבת ובין אות לאות או בין שתי פרשיות הראשונות לשתי פרשיות האחרונות או בין פרשיות תפילין של ראש לפרשיות תפילין שליד או אין הפרש ביניהן צריך לידע להודיע ולהודע מהיכן מקור דין זה שכתב הרמ"א נובע יען כי לא מצאנו דבר זה מפורש בתלמוד ואחר כך נחפש עד מקום שידינו יד כהה מגעת כדי להשיב לשואלנו תשובה נכונה ונשאל מהאל יצילנו משגיאה ויפתח לנו שערי אורם וידריכנו בדרך הישרה לבל נכשל בדבר הלכה וזה החלנו בעזרת נורא תהילה:
איתא במכילתא סוף פרשת בא אל פרעה  וזהו לשונו בארבעה מקומות מזכירין פרשת תפילין קדש לי והיה כי יביאך שמע והיה אם שמוע מכאן אמרו מצות ארבע פרשיות של יד הם כרך אחד ארבע פרשיות של ראש הם ארבע טוטפות ואלו הן קדש לי והיה כי יביאך שמע והיה אם שמוע כותבן כסדרן ואם לא כתבן כסדרן הרי אלו יגנזו ע"כ:
ואחר שמצאנו מקור זה הדין שכתב הרמ"א בסדר כתיבת פרשיות של תפילין מפורש בהאי מכילתא נבוא להשיב על כל אלו הספקות שנסתפק החכם השואל ונאמר כי לפי דברי המכילתא שכתבנו נראה לע"ד דאין חילוק בין פרשיות תפילין של ראש לפרשיות תפילין של יד דבין בזה ובין בזה אם הקדים וכתב פרשה המאוחרת קודם שכתב פרשה המוקדמת הוי שלא כסדרן ויגנזו דתיבת יגנזו שכתוב שם בסיפא קאי בין על שלראש דסמיך ליה בין על של יד הכתוב ברישא גם נראה בבירור לע"ד דאין חילוק בין שתי פרשיות הראשונות לשתי פרשיות האחרונות ממה שכתוב שם כותבן כסדרן בלי חילוק וודאי דקאי אסדר שמנאן ברישא דהיינו קדש לי והיה כי יביאך שמע והיה אם שמוע גם נראה בבירור לע"ד דאין חילוק בין פרשה לפרשה לבין תיבה לתיבה ולאות לאות דכותבן כסדרן שכתוב שם משמע נמי דבכל פרשה לבדה שלא יקדים ויכתוב תיבה או אות המאוחרת קודם שיכתוב תיבה או אות המוקדמת לה ועל זה נמי כתוב אחריו כתבן שלא כסדרן יגנזו דזה נמי מקרי שלא כסדרן:
ומצאנו עוד ראיה ברורה לדברינו שאם הקדים תיבה או אות לחבירתה דהוי שלא כסדרן ממה שכתוב בירושלמי פרק ראשון דמס' מגילה שכתוב שם וז"ל תולין בספרי' ואין תולין בתפילין ומזוזות ע"כ דרוצה לומר אם השמיט הסופר איזו תיבה או אות ולא ראהו עד שכתב לפניו אם אירע זה בספר תורה תולה אותה התיבה או האות שהשמיט בין השיטות אבל אם אירע כזו בתפילין או במזוזות אינו תולהו בין השיטות והטעם בזה משום דבספר תורה לא בעינן כסדרן אבל בתפילין ומזוזות בעינן כסדרן וזהו שלא כסדרן מקרי ואין לומר דהטעם משום דתפילין ומזוזות חמירא קדושתייהו מספר תורה דזה אינו שאין דבר קדוש מקדושת ספר תורה אלא ודאי שהטעם הוא כמו שכתבנו וכן פירש שם המפרש בספר שדה יהושוע ע"ש וכן פירשו הפוסקים ז"ל כמו שיתבאר לפנינו ופירוש זה שכתבנו למעלה בהאי מכילתא נראה שהוא דבר פשוט ואין מי שיחלוק עליו:
אמנם אחר שחקרנו וחפשנו באמתחות שיחות ספרי הפוסקים ז"ל מצאנו דאינו שיש שלוש דיעות בפירוש מכילתא זאת נגד הפירוש שכתבנו הדעת האחת שסובר דבתפילין של ראש אין לחוש בסדר כתיבתן כיון שהם כתובים בארבע עורות הדעת השנית שפירש שמה שכתוב במכילתא כתבן שלא כסדרן יגנזו לא קאי אלא על כל פרשה לבדה כלומר שלא יקדים פסוק לפסוק או תיבה לתיבה או אות לאות. ולא קאי בסדר הפרשיות הדעת השלישית שביאר דכתבן שלא כסדרן יגנזו שכתוב במכילתא לא מיירי אלא בשתי פרשיות הראשונות שהם קדש והיה כי יביאך כלומר שלא יכתוב פרשת והיה כי יביאך קודם קדש לי שלא יכתוב שתי פרשיות האחרונות קודם שתים הראשונות אבל שמע והיה אם שמוע אין לחוש איזו מהן כותב קודם הדעת הראשונה שכתבנו היא דעת רבינו יחיאל הובאו דבריו בהגהת סמ"ק בהלכות תפילין שכתוב שם וז"ל ובשל ראש שהם בארבעה קלפים שמעתי קבלה חפי ר' יחיאל דאין לחוש בסדר כתיבתן ומיהו גם שם נהגו הסופרים להקפיד ע"כ ושתי דיעות האחרונות שכתבנו מצאנו כתוב במרדכי בהלכות תפילין שכתוב שם וז"ל יש מפרשי' דכתבן שלא כסדרן קאי על הפסוקי' של כל הפרשה או בתיבות ולא בסדר הפרשיות וכו' ועוד יש מפרשים דשלא כסדרן מיירי דוקא בשני אלו קדש והיה כי יביאך להקדים זו לזו או אחרות לאלו אבל שמע והיה לא אכפת לן עכ"ל:
גם מצאנו בתשובות הרשב"ש סימן תרל"ב שהחזיק בדעת רבינו יחיאל שסוב' דבשל ראש לא קפדינן בסדר כתיבתן שכתוב שם על ויכוח אחד שהיה לו עם חכם אחד שכתב בתשובתו דבין בתפילין של ראש ובין בתפילין שליד אם לא נכתבו פרשיותיה כסדר שהם כתובים בתורה שהם פסולים כתב הוא ז"ל בתוך תשובתו וז"ל ועוד יראה לי מלשון הרמב"ם ז"ל דלא פסלינן אלא בשל יד כדרך רבינו יחיאל ז"ל שהוא כתב בפרק ג' מהלכות תפילין זה לשונו כיצד סדר הפרשיות בתפילה של ראש מכניס פרשה אחרונה וכו' ובתפילה של יד כותב ארבע דפין בעור אחד ארוך על סדורן כגון זה וכו' הרי שבשל ראש לא התנה שום תנאי בכתיבתן אלא בהנחתן ובשל יד התנה שיכתבו כסדרן כגון זה וכו' הוא סדר הכתוב בתורה. עכ"ל הרשב"ש ז"ל לעניננו:
אבל אין נראה כן דעת שאר הפוסקים ז"ל שכולם כתבו דבכל גוונא הוי שלא כסדרן. שהרי הטור כתב בא"ח בסי' ל"ב וז"ל וצריך לדקדק בחסרות ויתרות וכו' ואם יתר אות אחת יש לה תקנה שיגרוד אותה אבל חסר אין לה תקנה שאין מגיהין בתפלין שאם כן היו כתובים שלא כסדרן ואמרו במכילתין כתבן שלא כסדרן יגנזו ע"כ ובסי' ל"ד כתב וז"ל מיהו גם לרבינו תם צריך לכותבם כסדר שהם כתובים בתורה שהוא קדש והיה כי יביאך שמע והיה אם שמוט דתניא כתבן שלא כסדרן יגנזו פירוש שלא כסדר הכתובים בתורה לפיכך של יד שהן בקלף אחד יכתוב קדש והיה כי יביאך ויניח חלק פרשת והיה אם שמוע ויכתוב שמע ואחר כך יכתוב והיה אם שמוע עכ"ל:
למדנו ממה שכתב הטור בשני סימנין אלו שאין חילוק לענין כתיבה שלא כסדרן בין שהקדים פרשה לפרשה בין שהקדים תיבה לתיבה ובין שהקדים אות לאות וגם אין חילוק בסדר כתיבת הפרשיות בין תפילין של ראש לתפילין של יד ולא בין שתי פרשיות הראשונות לשתי פרשיות האחרונות דבכל גוונא שלא כסדרן מקרי ויגנזו דבסי' ל"ב כתב לענין התיבות או האותיות אם חסר אות אחת (והוא הדין תיבה אחת דמאי שנא) שאין לה תקנה לפי שאין מגיהין בתפילין שאם כן הוי שלא כסדרן ויגנזו כמו שכתוב במכילתא ובסי' ל"ד כתב לענין כתיבת הפרשיות שצריך לכותבם כסדר שהם כתובים בתורה שהוא קדש וכו' שאם כתבן שלא כסדר שהם כתובים בתורה יגנזו כדתני במכילתא ומשם נמי למדנו שאין חילוק בין פרשיות תפילין של ראש לפרשיות תפילין של יד שכיון שכתב סתם צריך לכותבם כסדר שהם כתובים בתורה וכו' ולא פירש לא על שלראש ולא על של יד נראה דקאי למעלה טל מאי דסליק מיניה ולעיל איירי בתרווייהו לענין הנחתן בבתים ע"ש ומשום הכי כשבא לשנות ולדבר בשל יד בלבד כתב בסוף דבריו לפיכך של יד שהן וכו' משמע מזה בהדיא דדעתו ז"ל דבין בשל ראש ובין בשל יד צריך לכותבם כסדר שהן כתובים בתורה. דאם איתא דבתחילת דבריו לא דיבר אלא על של יד בלבד למה חזר וכתב בסוף דבריו לפיכך של יד שהן וכו' היה לו לכתוב סתם ולפי שהם בקלף אחד יכתוב קדש והיה כי יביאך ויניח חלק וכו' ולא היה לו לפרש ולכתוב לפיכך של יד וכו' כיון דבשל יד איירי גם אין לומר דתנא בתחילת דבריו סתם והדר מפרש בסוף דבריו דבשל דוקא קאי דאם כן בתחילת דבריו היה לו לפרש משום דאין דרך שום פוסק לסתום דבריו ולכתוב כי האי גוונא אלא ודאי נראה בבירור שמ"ש בתחילת דבריו צריך לכותבם כסדר שהם כתובים בתורה קאי בין בתפילין של ראש ובין בתפילין שליד דסליק לעיל מינייהו לענין הנחתן בבתים ומה שחזר וכתב בסוף דבריו לפיכך של יד וכו' הטעם הוא כדי להשמיענו דבר חדש בשל יד מה שאין כן בשל ראש בדעת רבינו תם דהיינו להניח חלק לפרשת והיה אם שמוע גם למדנו משם דאין חילוק בין שתי פרשיות הראשונות לשתי פרשיות האחרונות דבהדיא כתב הטור זה לשונו צריך לכותבם כסדר שהם כתובים בתורה שהוא קדש והיה כי יביאך שמע והיה אם שמוע ע"כ נראה בהדיא ממה שמנאן ארבעתן אחת אחת שדעתו ז"ל שאין חילוק בין שתי פרשיות הראשונות לשתי פרשיות האחרונות. ואם כן זכינו לדין שדעת הטור ז"ל דבכל גוונא הוי שלא כסדרן ויגנזו וכמו שכתבנו:
גם מדברי הסמ"ג נלמוד כל מה שכתבנו שכתב בעשין כ"ב וז"ל משפט סדר הנחת הפרשיות בבתים לדברי רבינו שלמה מימין הקורא האיש העומד כנגד המניח קדש מימין הקורא ואחריו בית שני והיה כי יביאך ואחריו בית שלישי שמע ישראל ה' ואחריו בית רביעי והיה אם שמוט וכו' וזהו הסדר כמו שכתובים בתורה וגם במכילתיה בסוף פרשת בא תנא כתבן שלא כסדרן יגנזו אבל רב שרירא גאון ורב האיי גאון בנו ורבינו יעקב מפרשים דבית שלישי והיה אם שמוע בית רביעי שמע וסימניך הויות להדדי והיה כי יביאך והיה  אם שמוע סמוכות יחד. עוד סימן אחר שינין  שבבתים כנגד שין שבעיר הדפוסים מבחוץ דשין דקדש מכאן ושין דשמע מכאן ומכל מקום צריך לכותבן כסדר הכתובות בתורה כדתני' במכילתיה. ובתפילין של זרוע שכותב בחתיכת קלף אחד בארבעה עמודים אחר שכתב והיה כי יביאך בעמוד שני יניח חלק בעמוד שלישי ויכתוב שמע ישראל בעמוד רביעי ואחר כך יכתוב בעמוד שלישי והיה אם שמוע שזהו סדר הכתוב בתורה עכ"ל:
למדנו מדברי הסמ"ג ממ"ש סתם ומ"מ צריך לכותבם כסדר הכתובות בתורה ולא פירש אם בתפילין של ראש קאמר או בתפילין של יד קאמר צריך לומר אמאי דסליק מיניה קאי ולעיל מיניה לא הזכיר כלל של יד אלא של ראש בלבד שכן כתב אבל רב שרירא וכו' מפרשים דבית שלישי והיה אם שמוע בית רביעי שמע וסימניך הויות להדדי וכו' עוד סימן אחר שינין שבבתים וכו' וזה אין שייך לומר בתפילין של יד כי כולו בית אחד וגם אין שינין בעור הדפוס מבחוץ אלא דוקא בתפילין של ראש שייך לומר כן. ואף על פי שכוונתו גם כן על של יד מכל מקום לא נוכל לומר דקאי דוקא טל שליד שלא הזכיר בהדיא ולא קאי גם כן על של ראש שהזכיר בהדיא גם מדבריו אלה שכתב צריך לכותבן כסדר הכתובות בתורה וכו' ובתפילין של זרוע וכו' יניח חלק בעמוד שלישי ויכתוב שמע ישראל בעמוד רביעי וכו' למדנו שדעתו ז"ל דאין חילוק בין שתי פרשיות הראשונות לשתי פרשיות האחרונות גם למדנו מדבריו שאין חילוק בין פרשה לפרשה לבין תיבה לתיבה או אות לאות שממה שכתב כאן צריך לכותבן כסדר הכתובות בתורה שמענו שפשוט הוא שלא יקדים פרשה לחבירתה וממה שכתב בתחילת העשה הנז' למדנו שלא יקדים תיבה לתיבה או אות לאות משום דבין הכי ובין הכי הוי שלא כסדרן שכן כתב שם וז"ל ותולין דילוגין בספר תורה ואין תולין דילוגין בתפילין ומזוזות כדאי' בירושלמי בפ"ק דמגילה והטעם משום דאמרינן במכילתיה בסוף פרשת בא כתבן שלא כסדרן יגנזו ע"כ:
אכתי פש גבן לבאר מה שכתב הרמב"ם ז"ל בפ"ג מהלכות תפילין דגבי תפילה של ראש כתב כיצד סידור הפרשיות וכו' ולא התנה שום תנאי בכתיבתן וגבי תפילה של יד כתב תפילה של יד כותבם בארבע דפין בעור אחד ארוך על סידורן בתורה כגון זה וכו' שמשם הביא ראיית לדבריו הרשב"ש ז"ל שסובר כדעת רבינו יחיאל ז"ל דאין להקפיד בסדר כתיבת הפרשיות אלא בתפילין של יד אבל בשל ראש אין להקפיד בסדר כתיבתן. ובאמת שבתחילת העיון היה נראה לומר שראייתו ראייה ברורה וחזקה אמנם אחר המחילה רבה מכבוד חכמתו הנפלאה כד דייקינן שפיר כדקאיאות אין נראה שכך היא דעת הרמב"ם ז"ל שהרי אפילו לדעת אותם גאונים דסבירא להו דהויות באמצע מכל מקום צריך לכותבן כסדר שהן כתובים בתורה דפלוגתייהו אינו אלא בסדר הנחתן בבתים אבל בסדר כתיבתן כולי עלמא מודו שצריך לכותבן כסדרן כמו שכתבנו למעלה בשם הפוסקים ז"ל ועוד שהרמב"ם עצמו כתב שם בפ"ב פרשה ראשונה קדש לי וכו' פרשה שנייה והיה כי יביאך וכו' פרשה שלישית שמע וכו' פרשה רביעית והיה אם שמוע וכו' והתם בכתיבת פרשיות תפילין של ראש ושל יד מיירי שהרי כתב שם בראש הפרק כיצד כותבין תפילין של ראש וכו' ושל יד כותבין אותן וכו' וצריך לדעת למה קרא להן שם ראשונה. שנייה שלישית רביעית. אם לא ללמדנו שפרשת קדש לי היא ראשונה לכתיבה וכן פרשת והיה כי יביאך היא שנייה לכתיבה וכן כולם ועוד ראייה ברורה וחזקה שדעת הרמב"ם הוא שאין חילוק בסדר כתיבת פרשיות של תפילין בין בתפילין של ראש ובין בתפילין של יד שכך כתב שם (בפ"ג הלכה י"ז) וז"ל תפילה של ראש אין עושין אותם של יד ושל יד עושין אותה של ראש לפי שאין מורידין מקדושה חמורה לקדושה קלה וכו' בד"א כשלבשן אבל תפילין של ראש שלא לבשן אדם מעולם אם רצה להחזירן ליד מותר וכיצד עושין טולה עליה עור עד שתעשה אחת וקושרה על ידו ע"כ. מזה נראה בהדיא דדעתו ז"ל דאין חילוק בין תפילין של ראש לתפילין של יד בסדר כתיבתן. דאם איתא דבשל ראש אין צריך סדר לכתיבתן היאך כתב שמותר לטלות עליה עור ולקושרה על ידו הרי לא נכתבו פרשיותיה כסדרן אלא ודאי נראה שדעתו ז"ל דסדר של ראש ושל יד שוה וכשם שבשל יד צריך לכותבן כסדר שהן כתובים בתורה כך בשל ראש ומ"ש הוא ז"ל גבי תפילה של ראש סדר הנחתן בבתים ולא התנה שום תנאי בסדר כתיבתן וגבי תפילה של יד התנה שיכתבו כסדר שהם כתובים בתורה אין ללמוד מזה דאין להקפיד בשל ראש בסדר כתיבתן דנוכל לומר דנקט הכי משום דכך הוא מנהגו לכתוב לשון הש"ס ובפרק הקומץ (דף ל"ד ע"ב) גבי תפילין של ראש כך כתוב ת"ר כיצד סדרן קדש לי וכו' ולעיל מינה כתוב ת"ר כיצד כותבן תפילה של יד כותבה וכו' אבל האמת הוא דדעתו ז"ל דאין חילוק בין תפילה של ראש לשל יד בסדר כתיבתן מן הראיות שכבר כתבנו ועוד נראה לומר דנקט הכי גבי תפילה של ראש כדי ללמדנו סדר הנחתן בבתים שצריך להניחם כסדר שהם כתובים בתורה ולאפוקי מדעת אותם גאונים דסבירא להו דהויות להדדי ואילו הוה כותב סדר כתיבתן עדיין לא היינו יודעים סדר הנחתן בבתים כיון שהן כתובים בארבעה קלפים והיה צריך לכתוב עוד דין הנחתן בבתים ומשום הכי קיצר במובן דודאי דין אחד להם שהרי אפילו לדעת אותן גאונים דסבירא להו דהויות באמצע צריך לכותבם כסדר שהם כתובים בתורה כמו שכתבנו לעיל אבל גבי תפילה של יד כתב סדר כתיבתן כסדורן בתורה משום דבהא אשמועינן תרתי סדר כתיבתן וגם סדר הנחתן בדפוס דשוין הן כיון שכותבן בארבעה עמודים בעור אחד ארוך. וזה נראה לנו טעם נכון לפרש דברי הרמב"ם בזה האופן כדי ליישב דבריו שלא יהיו סותרים זה את זה ממ"ש כאן גבי סדר תפילה של ראש למ"ש גבי מי שרוצה לעשות תפילין של ראש לשל יד שטולה עליה עור עד שתעשה אחת וקושרה על ידו וכמו שכתבנו ומעתה כפי מה שפירשנו למדנו שדעת הרמב"ם דאין חילוק בין תפילין של ראש לשל יד בסדר כתיבתן גם ממ"ש גבי תפילה של יד כותבם וכו' על סידורן בתורה כגון זה וכו' למדנו גם כן שאין חילוק בין שתי פרשיות הראשונות לשתי פרשיות האחרונות דכגון זה שכתב הן הארבע פרשיות כסדר שהם כתובים בתורה ולענין סדר כל פרשה לבדה שלא יקדים תיבה או אות לחבירתה למדנו גם כן מדבריו שכתב שם בפ"א (הלכה י"ו) וז"ל ובשאר התיבות אם שכח כותב מקצת התיבה בשיטה ומקצתה למעלה בד"א בס"ת אבל במזוזה ותפילין אין תולין בהן אפילו אות אחת אלא אם שכח אפילו אות אחת גונז מה שכתב וכותב אחרת ע"כ וכתב הרב כסף משנה בד"א בס"ת אבל בתפילין וכו' בירושלמי פ"ק דמגילה והטעם משום דהוי שלא כסדרן ואמרינן במכילתא תבן שלא כסדרן יגנזו ואינו מחלק בין פרשיות ובין תיבות לאותיות ע"כ:
עוד מצאנו סיוע לדברינו ממ"ש בעל ספר התרומה בסי' ר"ו שכתב וז"ל והקשה הר"ר פטר לרבינו יעקב מהא דבמכילתין סוף פרשת בא אל פרעה תניא בארבעה מקומות מזכיר פרשת תפילין של יד הן בכרך אחד ארבע פרשיות של ראש הן ארבע טוטפות ואלו הן קדש והיה כו יביאך שמע והיה אם שמוע כותבן כסדרן ואם כתבן שלא כסדרן הרי אלו יגנזו משמע שסדרן הוא כמו שכתוב בתורה ויש אומרים דדוקא בכתיבה יש קפידא לכותבן כסדר הכתוב בתורה אבל בסדר הנחת בבתים יש סדר אחר אין זה נראה שהכתיבה בסדר אחד ואם החליף פסולה כדקתני יגנזו וסדר הנחתן בענין אחר ואם החליף פסולה ועוד בתפילין של יד שכותב הכל בחתיכת קלף אחד יצטרך לכתוב קדש והיה כי יביאך ומניח עמוד אחד חלק לו היה אם שמוע ויכתוב בעמוד רביעי שמט וחוזר וכותב בדף שלישי שלפניו והים אם שמוע. וכן בשל ראש אם כותבן בקלף אחר דאם כתבן בקלף אחד יצא אם הניתן בארבעה בתים וגם אין לומר דהא דקאמר יגנזו היינו דוקא בשל יד אלא צריך לכותבן כמו שכתוב בתורה וכן הנחתן לפי שרגילות לכותבן בקלף אחד אבל בשל ראש סדר הנחתן וכתיבתן בענין אחר קדש ושמע חנונות. ולפי שכותבן בארבעה עורות אין קפידא בכתיבה לכותבן כמו שכתוב בתורה. זה אין נכון. דמסתמא ינגזו קאי אף על של ראש דסמוך לו ועוד דהא מסתמא סדר של ראש ושל יד שוה ועוד דמי שיש לו שני תפיליו של ראש עולה טור על אחד מהם וכשרים לשל יד והלא כתיבתן אף הנחתן משונה משל ראש לשל יד כן על כרחין כשכותבן יניח חלק לפרשה ג' ויכתוב תחלה פרשה ראשונה ושנייה ורביעית ואחר כך פרשת שלישית ואין לומר דכותבן כסדרן קאי אכל פרשה לבדה כלומר. אל יכתוב פסוק שני תחלה ואחר כך פסוק ראשון  אלא מסתבר דקאי אסדר ארבע פרשיות עכ"ל:
למדנו ממ"ש הרב הנזכר דאין חילוק בין תפילין שלראש לתפילין של יד בסדר כתיבתן וזה מבואר יפה בדבריו וגם למדנו מדבריו שאין חילוק בין קדימת פרשה לפרשה לקדימת תיבת לתיבת או אות לאות בכל פרשה לבדה. רמה שכתב בסוף דבריו ואין לומר דכותבך כסדרן קאי אכל פרשת לבדה וכו' אלא מסתבר דקאי אסדר ארבע פרשיות ע"כ אינו רוצה לומר דאין להקפיד אלא בסדר ארבע פרשיות לכותבן כסדר שהם כתובים בתורה אבל בסדר כל פרשה לבדה אין להקפיד אם הקדים תיבה או אות לחבירתה דזה אינו דהא פשוט הוא בירושלמי בפ"ק דמגילה דתולין בספרים ואין תולין בתפילין ומזוזות וכמו שכבר כתבנו למעלה אלא מ"ש כאן דאין לומר דכותבן כסדרן וכו' רוצה לומר דמהאי מכילתא שהביא בתחלת דבריו לא גמרינן מינה אלא אסדר ארבע פרשיות לכותבן כסדר שהם כתובים בתורה אבל אין הכי נמי דגם בסדר כל פרשה לבדה יש להקפיד שלא יקדים תיבה או אות לחבירתה מהא דתני בירושלמי וכמו שהוא ז"ל פסקו נמי בספרו הנז' בסוף סי' קצ"ט שכתב שם וז"ל אבל בתפילין ומזוזות אסור לתלות אפי' החול כדאמרינן בירושלמי פ"ק דמגילה תולין בספרים ואין תולין בתפילין ומזוזות ולא קא מפליג בין שם לחול ע"כ וגם יש ללמוד מח"ש בגמר דבריו אסדר ארבע פרשיות דסבירא ליה דאין לחלק בין שתי פרשיות הראשונות לשתי פרשיות האחרונות וכמו שכתבנו:
גם מוהרי"קא פסק הכי בספרו ביתה יוסף בא"ח סי' ל"ב שכתב שם וז"ל כתוב בהגהת סמ"ק בשם רבינו יחיאל דבשל ראש שהם בד' קלפים אין להקפיד בסדר כתיבתן מיהו נהגו גם כן להקפיד כותבי תפילין עכ"ל וכו' וכתב מהר"י אבואב ז"ל שהטעם שמחלקים שלראש לשל יד בזה הוא מפני שמאחר השל ראש הם בד' קלפים אין ניכר בהם אם הם פתוחות או סתומות ע"כ ואיני יודע מה ענין היכר פתוחות וסתומות לענין כתיבה כסדרן ולענין דינו של רבינו יחיאל דבר תימא הוא בעיני דכיון דתניא במכילתא כתבן שלא כסדרן יגנזו הא נמי שלא כסדרן הוא וכן נראה שהוא דעת הפוסקי' שלא חילקו בין של ראש לשל יד בכך ובהדיא כתב רבינו בסי' ל"ד גם לרבינו תם צריך לכותבן כסדר שהם כתובים בתורה שהוא קדש והיה כי יביאך וכו' וכ כתבו התוספות והרא"ש והמרדכי וסמ"ג והתרומה ז"ל וכן הלכה ע"כ לשון הרב בית יוסף ז"ל:
הא קמן שדעת הרב הנז' שאין חילוק בין תפילין של ראש לתפילין של יד בסדר כתיבתן ושכן כתבו כל הנו רבוותא שהביא ושכן הלכה ושדברי רבינו יחיאל שחילק בין תפילין של ראש לתפילין של יד דברי תימא הם בעיניו מהאי מכילתא דתני כתבן שלא כסדרן יגנזו וכשם שבתפילין של יד אם כתבן שלא כסדרן יגנזו כך בשל ראש וממה שתביא סיוע לדבריו ממ"ש הטור בסי' ל"ד למדנו גם כן שדעתו ז"ל שאין חילוק בין שתי פרשיות הראשונות לשתי פרשיות האחרונות ששם כתב הטור סדר כל ארבע פרשיות כסדר שהם כתובים בתורה ואם כן אם כתב והיה אם שמוע קודם שמע הוי נמי שלא כסדר שהם כתובים בתורה ולענין אם הקדים תיבה או אית לחבירתה דהוי נמי שלא כסדרן כתב הוא ז"ל בכסף משנה שכבר כתבנו לשונו למעלה שאין חילוק בין פרשיות ובין תיבות לאותיות. והכי נמי פסקו בשולחנו הטהור בסי' ל"ב סעיף כ"ג ע"ש וזה דבר פשוט דבזה אין מחלוקת כלל דהא ירושלמי מפורש הוא דאין תולין בתפילין וכו' וכדכתיבנא:
עוד מצאנו ראיה לדברינו שאין לחלק כלל במה שנסתפק החכם השואל ממה שכתוב בתשובות דבר שמואל בסי' ש"ב שכתוב שם וז"ל שאלה לאסור לסופרים כותבי תפילין כשמוציאין פיסול באחד מארבע פרשיות הראשונות לכתוב אחרת תחתיה ולהניחה עם הפרשיות הנמשכות דהוי נכתבו שלא כסדרן תשובה אבא כמצווה ועושה להשיב על מה שהאותיות שאלוני וכבדוני בדבר הלכה ונענתי משמוע המטוות שאינו קל לתקון בכתיבת התפילין שלא כסדרן שהן פסולין אליבא דהלכתא ועל כן נקבע פה המנהג בינינו מימי קדם שבהמצא פיסול חסרון אות או הפסדה באיזו פרשה מן הראשונות כותבין אותה פרשה וכל הבאות אחריה מחדש וכיון דאתרע חזקתייהו בעיר ההיא לתקן התפילין מבלי השגים הסופר בדבר הזה ראוי להחמיר ולהשיאם עצה ההוגנת להם יחושו על עצמם ואחר שיזמינו להם סופר אחר ישתדלו לפתוח ולבדוק התפילין וכל הפרשיות שימצאו בבית אחד כתובות על ידי שני סופרים יסירו האחרונות הכתובות מיד הסופר השני וישימו תחתיהן אחרות כתובות מחדש מידי סופר המזומן כנז' עכ"ל:
הרי למדנו מדברי הרב הנז' ממ"ש בתשובה זו שאין חילוק בין אם הקדים פרשה לפרשה או תיבה לתיבה או אות לאות דבכל גוונא הוי שלא כסדרן שהרי ממ"ש שבהמצא פיסול חסרון אות או הפסדה באיזו פרשה מן הראשונות כותבין אותה פרשה וכו' נראה בבירור שאם חסר אות אחת אין לו תקנה לתלות האות החסירה ביני שיטי כיון שכתב שצריך לכתוב אותה פרשה מחדש משום דהוי שלא כסדרן. ונראה דהוא הדין אם חסר תיבה אחת דאין לו תקנה לתלותה מן הטעם שכתבנו דמאי שנא וממ"ש שצריך גם כן לכתוב כל הפרשיות הבאות אחריה נראה בהדיא שאין להקדים ולכתוב פרשה המאוחרת לפרשה המוקדמת שאילו לא הים כותב אלא אותה פרשה שנמצא בה הפיסול לבדה נמצא שהאחרונות הבאות אחריה נכתבו קודם אותה פרשה שנמצא בה הפיסול שהיא מוקדמת והוי שלא כסדרן וממ"ש באיזו פרשה מן הראשונות וכו' למדנו גם כן שדעתו ז"ל שאין חילוק בין שתי פרשיות הראשונות לשתי פרשיות האחרונות שביאור דבריו כך הוא דבין שנמצא הפיסול בפרשה ראשונה שהיא קדש לי ובין שנמצא הפיסול בפרשה שנייה שהיא והיה כי יביאך ובין שנמצא הפיסול בפרשה שלישית שהיא שמע שכולן נקראות ראשונות לגבי רביעית. צריך לכתוב אותה פרשה שנמצא בה האות חסרה וגם כל הבאות אחריה ואילו היה דעתו ז"ל שיש חילוק בין שתי פרשיות הראשונות לשתי פרשיות האחרונות היה לו לפרש דבריו ולחלק ולומר דאם נמצא הפיסול בפרשה שלישית שהיא שמע שאז אין צריך לכתוב אלא אותה פרשה לבדה שהיא פסולה בשביל האות החסרה. אבל לא הבאה אחריה שהיא והיה אם שמוע כיון דבשתי פרשיות האחרונות אין להקפיד בסדר כתיבתן אלא ודאי נראה בבירור שדעתו ז"ל הוא כמו שכתבנו דאין חילוק בין שתי פרשיות הראשונות לשתי פרשיות האחרונות דבכולהו הוי שלא כסדרן וממה שכתב סתם ולא חילק בין אם נמצא הפיסול בפרשיות תפילין של ראש לבין נמצא הפיסול בפרשיות תפילין של יד למדנו גם כן שדעתו ז"ל דבין בשל ראש ובין בשל יד צריך לכתבן כסדר שהם כתובים בתורה וכמו שכתבנו:
כלל העולה מדברינו שאין חילוק בין קדימת פרשה לפרשה לבין תיבה או אות לחבירתה דבכל גוונא הוי שלא כסדרן וגם אין חילוק בין שתי פרשיות הראשונות לשתי פרשיות האחרונות דכולהו ארבע פרשיות צריך לכתבן כסדר שהם כתובין בתורה וגם אין חילוק בין פרשיות תפילין של ראש לפרשיות תפילין של יד שכשם שפרשיות תפילין של יד צריך לכתבן כסדר שהן כתובין בתורה הוא הדין בפרשיות תפילין של ראש צריך לכתבן כסדר הזה דשוין הן כחו שכתבנו והוכחנו מן הפוסקים ז"ל רובם ככולם דסבירא להו הכי מן מאי דתני במכילתא סוף פרשת בא אל פרעה כותבן כסדרן ואם כתבן שלא כסדרן הרי אלו יגנזו ואין מחלק בין פרשיות ובין תיבות לאותיות וגם אין מחלק בין שתי פרשיות הראשונות לבין שתי פרשיות האחרונות וגם אין מחלק בין פרשיות תפילין של ראש לפרשיות תפילין של יד דחד טעמא אית בהו דהוי שלא כסדרן ומן מאי דתני בירושלמי פ"ק דמגילה תולין בספרים ואין תולין בתפילין ומזוזות: זהו מה שנראה לע"ד להלכה ולמעשה עד שיבוא לפני מלכי צדק מלך שלם האל ברחמיו ירפאהו רפואה שלימה ויעמידהו על קו הבריאות ויצליחהו על במותי ההצלחות ויאריך ימיו טל ממלכתו בחברת כל בני ביתו אכי"ר:
תם ונשלם ביום רביעי אחד עשר יום למספר בני ישראל ששה ועשרים לחדש ניסן
בסדר ובשנת
והיתה זאת לכם לחקת עולם ליצירה
הצער יעקב בלא"א כמוהר"ר דוד פידאנקי זצ"ל
בבית ובדפוס
כהר"ר יוסף בן המנוח כהר"ר שלמה פרופס כ"ץ זצ"ל
מדפיס ומוכר ספרים
באמשטרדם
דירתו ברחוב המכונה זוואנן-בורג שטראט