הקדמה
יתברך ויעלה הבורא יוצר אור וחשך בורא. הנותן בעתו גשם מלקוש ויורה. ירע מה בחשוכא ונהורה עמה שרא מליא כל ארעא זיו יקריה ברא את העולם יש מאין כל הגוים נגדו כאין. בידו מחמד כל עין מפיק וממציא כל מיני זי"ן. על כן הוא נקרא טוב עין. הציל עמו מכל צרה הדריכם בדרך ישרה נתן להם את התורה מצות ה' ברה. הנחילם ארץ שמחכים אוירה. שמר להם הבטחתו. השפיעם מחכמתו גלה להם סתרי דתו הבדיל אותם לעבודתו כרת אתם את בריתו ברוך הוא אשר לא עזב אותם מכל טוב מלא אותם לעיני כל הגוים נשא אותם מברכתו ברך אותם ואין לזרים חלק אתם. על כן אודה את שמו בכל כחי בו אשים את מבטחי. ולפניו אשפוך שיחי יפקח שכלי וגם רוחי. יערוף כמטר לקחי גם אקריב את שב"ח התודה. בהשתחויה וקידה. בתוך קהל ועדה בקול זמרה ובקול תודה לאבי התעודה על כל הטובות אשר גמלני ולמדרגה העליונה העלני ועם היושבים ראשונה במלכות הושיבני. ובדרך אמת הנחני ועד הלום הביאני לכן אהלל יה בקומי ובשכבי בעוד נשמת אלוה בי אברכה את ה' בכל עת בנפשי ובלבבי. כי זה חשקי ואבי. ואז יגל יעקב:
עלינו לשבח ולפאר לאצילים ונגידים רמים וסגנים נשיאים וקצינים. אנשי חיל יראי אלהים ורוזנים. מקימים דגל התורה ונבונים. ה"ה מעלת השרים מנהיגים פרנסים וגזבר החברה המפוארה של עץ חיים על החסד אשר עשו עמדי לעלות אותי אל מעלה רמה מקום שעומדים שם בעלי תשו"בה וחכמה מבארים תורת ה' תמימה אף על פי שאני בער ולא אדע להשיב מה. כי מכיר אני קצורי וערכי הפחות שבערכין נפשי החסרה מכל חכמה ודעת ואין בי מאומה לכן אבקש מאת שוכן סנה לברך אותם בחיי בני ומזוני יגדיל שמם ותפארתם על כל שלטוני: ירבו ויגדלו כנוני יחיו כדגן ויפרחו כגפני. וינחילם נחלת יעקב:
קולי אל ה' אקרא בלב טהור זכה וברה. ישמור את ראש החברה שאין כמוהו בחכמה וענוה ויראה עסיק באורייתא תדירא בקי בפלפולא ומתרץ כל קושיא כהוייות אביי ורבא בשפה ברורה בוצינא דנהורא אספקלריא המאירה עמה שרה נהורא. לו זרוע עם גבורה נושא ונותן במלחמתה של תורה סיני ועוקר הרים משיב אמרים זכים וטהורים נעימים ויקרים. דובר צדק ומגיד משרים ה"ה החכם השלם מופלא שבסנהדרין רבא דעמיה כהנא רבא מורנו הרב הכהן די אזיוידו ה' ירים הדרו והודו ויגדיל תפארתו וכבודו וינשא מלכותו וידו. ועל עמו יחתן יראתו ופחדו. כי לו נאה המלוכה לבדו. הוא האדם הגדול בענקים בנן של קדושים גזע ישישים שורש השרשים גברא בגוברין וחכם חרשים. היושב על כסא ההוראה בין זקנים וישישים ואני הקטן אחד מצעירי תלמידיו נקרא נקראתי להר הגב"וה לחבר תשובה ולחוות דעי על השאלה אשר שאלוני. ובזכרי זה רעיוני יבהלוני פחד ורעדה קראוני צר ומצוק מצאוני צירים וחבלים כחבלי יולדה אחזוני. בראותי עצמי נעדר השכל משולל מחכמה וחסר מתבונה כטיפש בין חכימיא. וכטליא בין רברביא. ולא כארייותא בין גדייא. לא ניסיתי בשקלא וטרייא. ולא הורגלתי להשיב ולתרץ תיובתא וקושיא כי דבר זה מסור לחכמים ונבונים. לעמודי ההוראה ורבנים לבקיאים בתלמוד ודינים. לאשלי רברבי ראשונים ואחרונים ולא לצעירי התלמידים כמוני היום שועלים קטנים. אבל מה אעשה המוכרח לא ישובח ולא יגונה כלם יאמרו לי מוכרח אתה במעשיך לתרץ את שאלתך ולהשיב את תשובתך כפי קוצר שכלך ותבונתך כי עליך מוטל החיוב לגמור מלאכתך ואין אתה בן חורין להפטר ממנה מלחוות דעתך: כי כן צוותה מהרב המורה לצדקה כי הוא אשר הביאך עד הלום ולא יסתור את אשר בנה ולכן אימתו אל תבעתך. אלא אדרבא ילמדך להועיל ידריכך בדרך זו תלך יהיה לך מאי"ר לעזור וישכילך ויורך הדרך הנכונה למלא את תאותך ולעשות את בקשתך כי ידעת וגם שמעת ממנו הרבה פעמים דבריו הנעימים והנאמנים והוריתיך את אשר תדבר ואל תירא עבדי יעקב:
בכל לבי ובכל נפשי אשאל מאת שוכן מעוני וממי ששכן שכינתו בסיני ואליו אשא את עיני ישמע בקול תחנוני. יברך וירבה את רבותי וגאוני אשר קטנם עבה ממתני. רבנן סבוראי קשישי ובתראי. בקיאין בתלמודא ומקראי. גדול מרבן שמם כקדמאי וכתנאי. מפלפלין ומקשין בפירוקא וכתירוצא כאימוראי. ה"ה בעלי תריסין של בית המדרש של עץ חיים נודע בשערים שמם כי מחדש לחדש מריקים משקיהם דולים ומשקים מנהר תבונותיהם. מראים בקיאותם ועוצם פלפולם בפסקיהם ותורה יוצא מפיהם. כי חכמה ה' ביניהם. ולכן אחלה פני האל יכלו בטוב ימיהם וזרעם יהיה נכון לפניהם וצאצאיהם יפרו לעיניהם ורוב ימים יוסיף להם ושערי אורה וברכה יפתח להם. ויריק להם ברכה עד שיבלו מלומר די שפתותיהם וגם בעדי אפרוש כפי אל ה' ישא אותי ברכה. ויוציאני מעמק הבכא לבל אכשל בדבר הלכה ויאיר לי בחשיכה להורות כדת וכהלכה ויראו עיני בשוב ה' את שבות אהלי יעקב: