שאלה ח ראובן חטא ויעש הרע בעיני  ה' ואחרי כן שב מדרכו הרעה  בתשובה שלימה וכל העם רואים כי הולך הוא  בדרכי משרים ומקדש עצמו במותר לו. ורוצים למנותו להיות חתן תורה או חתן בראשית בחשבם  כי ראוי והגון לכך והנה שם מי שלבו נקפו לתת  גדולה כזאת לראובן לקרוא בתורה בעדת ה'. באמרו שצריך למנות איש צדיק שלא יצא עליו ש"ר  אפילו בילדותו ורוצה למחות בדבר יורנו המורה  להיכן הדין נוטה ומהת"מש:
תשובה הגם כי הוי מלתא דפשיטא  כביעתא בכותחא דכשר הבעל תשובה להתחיל ולסיים תורת אלהינו. מ"מ אחוור הדבר ואביאה לי עדים נאמנים וראיות ברורות מרבותינו הפוסקים זלה"ה חדשים גם ישנים אשר  כל בית ישראל על פיהם יחנו ויסעו אך אבא בקצרה  והמעיין יוכל לראות כל דבר איש על מקומו בספרי  הפוסקים:
הנה בכהן שהמיר דתו יש מחלוקת בין  הפוסקים הרמב"ם וסיעתיה ס"ל דלא  ישא את כפיו ורש"י וסיעת מרחמוהי פליגי עלייהו  וכל האחרוני' הסכימו דלא כהרמב"ם וכן עמא דבר  וכמ"ש מרן בית יוסף בשם האגור. ואפילו בארץ  ישראל ומצרים ואגפיה דאתריה דהרמב"ם הוא  נהיגי דלא כוותיה וכמ"ש הרדב"ז הביאו  הרב כנ"הג ודייק מדקאמר אך לא יטלו כהני  הבמות דמשמע שעדיין כהני הבמות יע"ש:
מכל מקום לקרוא בתורה ראשון כלם שוים  לטובה שלו משפט קריא' בתורה ראשון  וכ"כ הסמ"ק הביאו הרב בית יוסף וז"ל אליבא דכ"ע  מותר לקרותו ראשון לס"ת עכ"ל:
איברא כי רב נטרונאי ס"ל שאין לו לעלות  ראשון רבינו הטור בסימן קכ"ח  דחה דבריו בטוב טעם ודעת יע"ש הרי בפירוש  כי יש לחלק בין נשיאות כפים לקריאת התורה  אם כן אם ירצו לדמות אח הבעל תשובה דנ"ד לכהן  שהמיר. מהיכן הרגלים לפוסלו מלהיות חתן  תורה. דסברת רב נטרונאי דחוייה היא:
וגם כן לא דמי האי מלתא למ"ש הרב כ"ה  (בהגהת הטור סי' תרס"ט) מהתקנה  שתקן הרב מוהר"א קפסאלי ז"ל דהתם  אפשר דמפני שהיו מוכרים החתנות היו אנשים שאינם מהוגנים קופצים ולוקחים אותו והיה בזיון לתורה ולפיכך תקן שיהיו החתנים  מעוטרים בתורה או מגדולי הקהל. אבל היכא דאיכא בעל תשובה כנ"ד שהולך בדרכי מישרים ומקדש עצמו במותר לו כמ"ש בשאלה. פשיטא דס"ל להרב ז"ל דכל מן דין וכל מן דין ראויים והגונים להתחיל ולסיים תורת אלהינו דבמקום שבעלי תשובה עומדים אין צדיקים יכולים לעמוד וזה פשוט:
וגם כן ליכא לדמויי החתן לש"ץ דבעי רבינו הטור (א"ח סימן נ"ג) שיהא פרקו נאה ואמרו בפ'  סדר תעניות שלא יצא עליו שם רע אפי' בילדותו  מכמה טעמי חדא דמ"ש הטור לגבי ש"ץ אתמר וכמ"שה נתנה עלי בקולה על כן שנאתיה וטעמא דמלתא לפי שהוא עומד לרצות בינינו ובין קונינו לפיכך בעינן שיהא פרקו נאה כאמור. אבל גבי קריאת התורה או להיות חתן תורה מה ריצוי יש בזה. ועוד דאפילו תימא דהוי כש"ץ ממש מ"מ ההיא דש"ץ בפלוגתא אתמר אי בעינן בש"ץ דעלמא כל המדות ששנו חכמים בפ"ב דתעניות. רבינו הטור ס"ל דבעינן שיהא פרקו נאה אבל הרמב"ם וסיעת מרחמוהי ס"ל דדוקא לש"ץ דתעניות אתמר. דהרי בהלכות תפלה בתנאי הש"ץ לא הזכיר הא דפרקו נאה ובהלכות תענית גבי הש"ץ שירד לפני התיבה מנה המדות שמנו חכמים ז"ל דבעינן שיהיו בו יע"ש. וכן דקדקו רבותינו הפוסקים אחרונים זלה"ה מדבריו. מלבד הרב מהרש"דם ז"ל שכתב בתשובה דשייכי לא"ה ובתשובה דשייכי לי"ד תשובה קי"ג דאפשר דהרמב"ם ס"ל כהטור ומה דסתם כאן גלה כאן יע"ש. ולא יתכן לומר כן באלף אלפי מחילות מתורתו הקדושה דהא בפירוש אתמר וכתבו הרמב"ם בפי' מתני' פרק סדר תעניות וז"ל והאיש הראוי למנותו קודם לכל אדם הוא מי שרגיל בתפלה ולדבר על ראש הקהל ואחר כך שיהיה זקן ויש לו נעימות קול בזה ככל ש"ץ ומוסף עליו זה שמדבר עליו בזה המקום שוהא מטופל כלומר בעל בנים וביתו ריקם ושלא יצא עליו שם רע בילדותו כדי שיתרצו אליו לבות בני אדם ויקבלו כלם דבריו ברצון וכו' עכ"ל הרי בפי' כי הרמב"ם חלק בין ש"ץ דעלמא לש"ץ דתעניות. וכן מצאנו ראינו להרב מוהרש"ל בסוף פ"ק דחולין שהוכיח במישור דהכי ס"ל להרמב"ם ז"ל בפי' המשנה יע"ש. וכן כתב הרב מוהר"ם מלמד בתשובה ותמה על הגאון מוהרא"ם ז"ל למה נחית לדיוקא מאחר דבפי' אתמר יע"ש ורבנו האיי גאון גם כן חלק בין ש"ץ דעלמא לש"ץ דתעניות על מה ששאלו ממנו על ש"ן שיצא עליו ש"ר ונחשד על אשת איש והעבירוהו ואחר כך הראה עצמו שעשה תשובה ומקצת הקהל היו רוצים להחזירו ומקצת הקהל היו אומרים שלא יתכן לקובעו ש"ץ לעולם והשיב להם שורת הדין שאין לך דבר שעומד בפני התשובה אלא כל השבים שהקדוש ברוך הוא יודע כי נתחרטו  על מה שעברו מן הכיעור כי שמו אל לבם שלא ישובו עוד לכמוהו הוא מוחל להם וכו' עד שובו בנים שובבים אבל ביום התענית און מורידין אותו לפני התיבה כזה לפי שאין פרקו נאה וכבר יצא עליו ש"ר בילדותו עכ"ל יעויין בספר הכל בו שהביא תשובה זו בארוכה והביאו אותה הרב מוהר"ם מלמד והרב מוהר"ש הלוי בתשובה:
והנה כל האחרונים הסכימו לדעת הרמב"ם ורבנו האיי גאון וכתבו במי שהמיר דתו וחזר בתשובה שלימה שראוי למנותו ש"ץ קבוע. מלבד הרב מהרשד"ם ז"ל שכתב שכדברי הטור נקיטינן אבל הרב מהרא"ם בח"א תשובה פ"ו כתב באורך כדברי הרמב"ם ועמו הסכימו הרב מוהרש"ך ח"ב ק"ז והרב מהר"א ד"ב בתשוב' ג' והרב מוהרא"ש בתשו' קנ"ז ומהר"ם מלמד בתשו' י"ח והרב מוהר"ש הלוי בתשו' דשייכי לי"ד בתשו' כ"ח כלם שוין להכשיר את הבעל תשובה להיות ש"ץ קבוע ולא בעינן הא דפרקו נאה אלא בש"ץ דתעניו' יעויין בספריהם: וג"כ הרב מוהרש"ל בספרו ים של שלמה בפ"ק דחולין האריך למעניתו לקיים דברי הרמב"ם ז"ל יע"ש ואי לא מסתפינא אמינא דהרא"ש ג"כ ס"ל דבש"ץ דעלמא לא בעינן שיהא פרקו נאה כסברת הטור שהרי בתשובתו הרמ"ה שהשיב לרבנו הטור ז"ל לא נתרעם על בני ספרד אלא על שלא היו חוששים אם הש"ץ רשע רק שיהיה נעים זמירות והקב"ה אומר נתנה עלי בקולה על כן שנאתיה עכ"ל דמשמע מדבריו דבשעה שהיו ממני' אותו עדיין היה עומד ברשעו דאילו הוה רשע מעיקרא וחזר מרשעתו לא היה אומר הרא"ש ואם הוא רשע גמור אין חוששים דלמי ששב בתשובה אין לקרות רשע וכמ"ש ביחזקאל וגם כן אין הקב"ה שונאו כדי שיאמר עליו חס ושלום נתנה עלי בקולה אלא הקב"ה מקדים לו שלום אלא ודאי כדאמרן שהרא"ש נתרעם על שהיו ממנים ש"ץ רשעים ממש:
וכן נראה לדקדק ממ"ש רש"י שם בפ' סדר תעניות שפירש זה ש"ץ היורד וכל שאינו הגון רשע שהקב"ה שונא אותו יותר מכלם והוא בקולו לפניו עכ"ל הרי שבשעה שיורד לפני התיבה הוא עדיין במרדו וברשעתו מיירי אבל אי שב בתשובה לא שייך לומר שהקדוש ברוך הוא שונא אותו כאמור:
אם כן מאחר שרבני האיי גאון והרמב"ם ואפשר שגם הראב"ד ס"ל הכי מאחר שלא השיג על הרמב"ם ולפי דעתנו גם הרא"ש ז"ל נלוה עמהם וכלהו ס"ל דלגבי תעניות אתמרו הנהו מדות שמנו חכמים אבל בש"ץ דעלמא לא בעינן שיהא פרקו נאה וכל הפוסקים האחרונים הסכימו לדעתם הכי נקיטינן. ולפיכך בנ"ד אפילו נדמה  לו כש"ץ ממש כיון שחזר בתשובה שלמה כמ"ש בשאלה ראוי והגון הוא להתחיל ולסיים תורת אלהינו כדכתיבנא. כל שכן שבאמת אינו ש"ן דבהא אפילו רבנו הטור יודה דיעלה ויבא יגיע יראה וירצה לקרוא בתורה וישמח ביום חתונתו וביום שמחת לבו שיהיה לו בס"ט: כן דעתי נוטה להלכה ולמעשה אם יסכים על ידי מורנו הרב שיחיה וכסאו יכון עד כי יבא שילה כן יהי רצון:
אמשטרדם בסוף חדש רחמים שנת התקנ"ב לפ"ק
לעבד ה' לדוד בן החכם והענו כה"ר אברהם פראנקו מינדיס שם משפחתו חפשי בישראל:
בדפוס אלמנה ויתמי המנוח כהר"ר יעקב פרופס כ"ץ זצ"ל
דירתם ברחוב שטרויא מאריק עש זיבטי הויז פון דיא נייאי גאס