שאלה ראובן היה מוכר בשמים יקרים וחשובים עד מאד עד שהיה ריחן נודף למרחוק ויהי היום בא שמעון ואמר לראובן מכור לי ק' ליטרין קני"לא היותר חשובה וטובה שיש בחנותך אמר ליה ראובן עכשיו בעת ובעונה הזאת אין לי מאותה החשובה והיקרה שאתה שואל אבל יש קני"לא הרבה שאינה חשובה כל כך אם תרצה לראותה אני מראה אותה לך ראה שמעון וייטב בעיניו אמר שמעון וכמה שוה הליטרה אמר ראובן אם תתן לי ק' זוזים אתן לך ק' ליטרין ואם תרצה להמתין עשרה ימים עד שתבוא הספינה אז אתן לך מהחשובה והיקרה כחפצך וכרצונך אמר שמעון לראובן איני יכול להמתין כל כך בא ונעשה תנאי בינינו שאני אקנה ממך עכשיו ק' ליטרין מזאת הקני"לא הגרועה והפחותה בתנאי כי מיד שתבא לך אחרת שהיא יותר טובה וחשובה מזאת אקנה ממך ק' ליטרין מאותה היקרה וחשובה ואשלם לך שיוויה ואתה תחזור ותקח לך זאת הקני"לא הגרועה והפחותה שמכרת לי אמר ראובן טוב הדבר אשר דברת לעשות אני מסכים בזה התנאי שעשית ואעשה כן גם אני ועשו כל התנאים הללו בקניין על פי עדים מיד נטל שמעון הק' ליטרין קני"לא ושילם לראובן ק' זוזים שתבע לו ואחר שעברו ג' ד' ימים הלך שמעון לשוק של בשמים וראה שהיו מוכרים הקני"לא הגרועה ברביע הזוז הליטרה שהוזלה הרבה ויהי מקץ עשרה ימים בא לראובן ספינה טעונה מבשמים יקרים וחשובים ובכללם בא קני"לא יקרה וטובה עד מאד מיד נטל ראובן ק' ליטרין מאותה הקני"לא החשובה והוליכה בבית שמעון שמע שמעון ויבא לקראתו שמח וטוב לב וקיבלה מידו אמר שמעון לראובן כבר קיימתי התנאי שעשיתי עמך שאמרתי ליקח ממך ק ליטרין אחרים בא אתה גם כן ותקיים התנאי שעשית עמי שאמרת שתחזור ותקח ממני הק' ליטרין הראשונים שאמרת לי אמר ראובן גם אני אקיים התנאי שעשיתי עמך שאחזור ואקחם ממך אבל יהיה בזה האופן שאקחם ממך בערך ששוה עכשיו בשוק דהיינו רביע זוז הליטרה ומזלך גרם שהוזל כל כך ושמעון אומר כיון שעשינו התנאי בקניין על פי עדים נמצא שמאותו היום ההוא שמכרת לי למפרע היא ברשותך ואתה חייב ליקח ממני הק' ליטרין בק' זוזים כמו שנתתי לך אותו היום ואם לא תרצה ליקח ממני הק' ליטרין ראשונים גם אני איני רוצה ליקח ממך הק' ליטרין שניים באופן שזה אומר בכה וזה אומר בכה ויריבו בין שניהם מריבה גדולה וכדי להשקיט המריבה שביניהם באו למדרשו של שם ושאלו לחכם המשיב שיאמר ויגיד להם על פי התורה עם מי הדין ומהת"מש:
תשובה קודם כל דבר צריכים אנו להבין דברי שמעון התובע שכפי דבריו משמע שזאת הקני"לא היותר גרועה לא נשארה ביד ראובן אלא בתורת משכון עד שתגיע הספינה ותביא הקני"לא היותר חשובה ויקנה ממנו ק' ליטרין אחרים בשיוויים מזאת החשובה ואז יחזיר לראובן הקני"לא הגרועה ויחזיר לו מעותיו כמו שנתן לו אף שהוזלה עכשיו ועמדה על רביע זוז הליטרה שמזלו גרם שהוזלו כל כך ואם כדבריו כן הוא יברר דבר זה בעדים שהיו לפניהם בשעת התנאי ותשקוט המריבה שביניהם ובנקל נוכל להשיב דכיון שבנדון זה ראובן הוא המוחזק באלו הק' זוזים שקבל משמעון ושמעון הוא שרוצה להוציאם מתחת ידו עליו להביא הראיה בעדים שכך היה תנאו ויקח מעותיו דכל תנאי שבממון תנאו קיים והמוציא מחבירו עליו הראיה וכל עוד שלא יברר זה בעדים אנו אין לנו אלא מה שכתוב לפנינו בדברי ה"ה שכתב שהתנאי שהיה ביניהם כך היה ששמעון בא אצל ראובן ואמר שימכור לו מן הקני"לא החשובה ואמר לו שאין לו ממנה כלום אלא אחרת יותר גרועה והראה אותה לו ויטב בעיניו וקנה אותה ממנו ק' ליטרין בק' זוזים כמו שהיתה שוה בשוק באותה שעה ולא רצה שמעון להמתין עד שתבוא הקני"לא היותר חשובה מפני שאמר איני יכול להמתין כ"כ ואמר בא ונעשה תנאי בינינו שאני אקנה ממך עכשיו מזאת הקני"לא הגרועה בתנאי שכשתבוא לך אחרת שהיא יותר חשובה מזאת אקנה ממך ק' ליטרין מאותה היקרה והחשובה ואשלם לך שיווייה ואתה תחזור ותקח לך זאת הקני"לא הגרועה שמכרת לי דמשמע מדברי שמעון שבשיוויה קאמר לקנות ממנו הגרועה כמו שהוא יקנה ממנו היותר חשובה שזאת המלה שבשיווייה דאמר בחשובה חוזרת ג"כ על הגרועה דהוה ליה כמושך עצמו ואחר עמו ואם היה כדבריו של שמעון שיחזיר לו כל הק' זוזים אע"פי שתוזל היה לו לומר ואתה תחזור ותקח ממני הקני"לא הגרועה ותחזיר לי הק' זוזים שנתתי לך ומדלא קאמר הכי מכלל דבשיווייה קאמר וראיה נמי לזה דבשיווייה קאמר ממ"ש ה"ה שלאחר ג' או ד' ימים הלך שמעון לשוק של בשמים לראות כמה שוה הקני"לא הגרועה דמה לו לידע כחה היא שוה אם תנאו היה כמו שהוא אומר שיחזור לו מעותיו אלא ודאי שלא היה כך תנאם:
אבל עדיין יש לי לדקדק בדברי שמעון במה שאמר ואם לא תרכה לוקח ממנו הק' ליטרין ראשונים גם אני איני רוצה ליקח ממך הק' ליטרין שניים דלמה לא פירש דבריו בכמה יקח אותה דהרי הפרש גדול יש ביניהם שהקני"לא הטובה היא היום עומדת בשיווייה והיותר גרועה הוזלה כ"כ היום שהיא שוה ברביע הזוז הליטרה ומה רוצה לומר אם לא תרצה ליקח ממני הק' ליטרין ראשונים גם אני איני רוצה ליקח הק' ליטרין שניים דבכמה הוא רוצה שיקח ממנו הקני"לא היותר גרועה אם במה שהיא שום עכשיו כבר אמר לו ראובן שבאופן זה הוא רוצה ליקח אותה ממנו ואם כוונתו היא שיקחם ביוקר כמו שלקחם הוא ממנו בק' זוזים שנתן לו בעד הק' ליטרין כבר אמר לו ראובן שאינו רוצה ליקחם ביוקר ועוד איך יוכל לומר שמעון שכך היה תנאו שיקחם ממנו במה שהיתה שוה בשעה שלקחה ממנו שנמצא בזה שמעון קרוב לשכר ורחוק להפסד וזהו איסור גמור הוא אף שהיה דרך מקח מ"מ רבית דרבנן הוא ואיך הוא אומר שעשה תנאי זה בקניין בפני עדים בהיות שבאיסור רבית עוברים כולם מלוה ולוה ועדים. זה דבר נגד השכל:
דגרסינן בפרק איזהו נשך דף ע' ע"א תנו רבנן קרוב לשכר ורחוק להפסד רשע קרוב להפסד ורחוק לשכר חסיד קרוב לזה ולזה רחוק מזה ומזה זו היא מידת כל אדם ע"כ: וברייתא זו היא מוסכמת מכל הפוסקים וראשון שבקדושה הוא הרמב"ם ז"ל שכתב בהלכות מלוה ולוה פרק חמישי הלכה ח' וז"ל אסור לאדם שיתן מעותיו קרוב לשכר ורחוק להפסד שזה אבק רבית הוא והעושה כן נקרא רשע ואם נתן חולקין בשכר ובהפסד כדין העסק והנותן מעותיו קרוב להפסד ורחוק לשכר הרי זה נקרא חסיד ע"כ: הרי לך מכל הני מילי מעלייתא דאמרן שתנאי שאמר שמעון שעשה עם ראובן שיהיה הוא ידו על העליונה שאף שתוזל הקנ"ילא ולא הגרועה שעם כל זה צריך ראובן שיקח אותה ממנו בערך שהיתה שוה בשעה ראשונה שמכרה לו ונמצא הוא בזה קרוב לשכר ורחוק להפסד ואגע עצמך שבמקום שהוזלה היתה מתיקרת אין ספק שהיה תובע שיקנאה ממנו בערך ששוה עכשיו והוה ליה אגר נטר ליה שקיל שהוא אסור משום איסור רבית והוכיח סופו על תחלתו שהיה הולך ובא לשוק של בשמים לראות אם נתיקרה או הוזלה שכפי זה יטעון נגד ראובן לכך הייתי אומר שהתנאי לא היה כך כמו שאומר שמעון כדי לדון אותו לכף זכות שיהיה עובר על דברי רז"ל שקראוהו רשע ואין אדם משים עצמו רשע ואם עכ"ז שמעון אומר שתנאו כך היה יעשה כמו שאמר הרמב"ם ז"ל לעיל ואם נתן חולקין בשכר ובהפסד כדין העסק ובזה הוא ניצול שלא נתקיים תנאו כדי שלא יהיה תנאו כדין הלואה כמו שהביא הרב בש"ע יורה דעה סי' קס"ב הא דמותר להלוות לו כשיש לו מאותו המין היינו סתם אבל אם המלוה מתנה שאם יתייקרו חטים ישלם לו חטים ואם יוזלו יתן לו מעות דמי שוויים כשער של עכשיו אסור דהוי קרוב לשכר ורחוק להפסד ע"כ:
וכבר האריך בזה הריב"ש בתשובותיו שאסר כל התנאים הנעשים בשעת המכר משום אבק רבית שכתב בסי' י"ט שנשאל לו על הקהל שהיו צריכין מעות ובא ראובן ומכר לקהל ולשבעה טובי העיר כך וכך מדות של חטה לזמן ידוע ולסך ידוע והתנה עמהם להיות ידו על העליונה לגבות מהם בזמן הידוע החטה עצמה בעין או הערך שלא לפי השער של עכשיו שלקחו ממנו החטה ואליו הבחירה בא מאלו הצדדין וליפות כח ראובן הנז' הודו ז' טובי העיר במעמד אנשי העיר וקיימו עליהם תנאין אלו ויחדו לו ערב במעמד ההוא כי הם הסכימו לכך יש מערערים ואומרים שאין יכולת בידו לעשות זה כי זאת היא הלואה וצריך להלוות סתם ושידעו השטר הקבוע ויש חולקים ואומרים שמותר לעשות כן לכתחילה מאחר שמכר להם לפי השער הקבוע והידוע והתנה עמהם הוה ליה תנאי שבממון וכל תנאי שבממון תנאו קיים וכן הביא הר"ם ז"ל בהלכות מלוה ולוה פרק ח' היו לו פירות שאם ירצה למכרם בשוק וכו' עכ"ל השאלה:
תשובה לפי הנראה מן השאלה החטה שמכר ראובן לקהל לזמן ידוע ובסך ידוע לא הרבה במכירה אלא מכרה להם כפי השער שבשוק ואם כן זאת המכירה אם היתה מוחלטת בלי שום תנאי אחר מותרת היא בלי ספק ואף אם הוצרכו הקהל למוכרה לאחרים בפחות מחמת שהיו צריכים למעות שהרי אין בכאן אגר נטר ליה כיון שכך שער החטה בשוק אף למי שבא לקנות במעות וזהו מה שכתב הר"ם ז"ל פרק ח מהלכות מלוה ולוה היו לו פירות שאם ירצה למוכרם בשוק וליקח דמיהם מיד מוכרן בי' ואם תבע אותם הלוקח לקנותן ויתן המעות מיד יקנה אותן בשנים עשר הרי זה מותר למוכרן בשנים עשר עד י"ב חדש שאפילו הביא זה מעותיו עתה היה קונה אותן בשני' עשר וכן כל כיוצא בזה עכ"ל אבל בנדון זה שהתנה שבזמן הפירעון יוכל לגבות מהן החטה בעין אם ירצה הנה אם יוקרו החטים בזמן הפירעון וגבה מהם בעד חוב של מנה חטים שוה מאתים מפני התנאי שהתנה בשעת המכירה והרי זה אגר נטר ליה ואע"פי שבדבר שבממון תנאו קיים זהו בשאר תנאין אבל התנאין הנעשים באסור רבית הרי הם בטלים שהרי אפילו אבק רבית אין מגבין אותו למלוה ואפילו הוא כתוב בשטר אע"פי שאם גבה אותו אין מוציאין ממלוה להחזיר ללוה אלא ברבית קצוצה בלבד שהיא אסורה מן התורה וכתבו הרמב"ם ז"ל פרק ד' מהלכות מלוה ולוה שטר שיש בו רבית בין קצוצה בין של דבריהם גובה את הקרן ואינו גובה את הרבית קדם וגבה את הכל מוציאין ממנו את הרבית הקצוצה אבל אבק רבית שהוא מדבריהם אינו גובה מן הלוה ואין מחזירין אותו מן המלוה ללוה עכ"ד וכן כתוב גם בראש פרק ח' הרי שאין התנאי הנעשה באסור רבית מועיל ואדרבה התנאי מוסיף באסור וכו' ע"כ וע"ש:
הרי לך שהתנאי מוסיף באיסור רבית הוא וה"ה בנדון דידן שהתנה שמעון עם ראובן בשעת קנין ואמר בא ונעשה תנאי זה בינינו שאני אקנה ממך עכשיו ק' ליטרין מזאת הקני"לא הגרועה והפחותה בתנאי כי מיד שתבוא לך אחרת שהיא יותר טובה וחשובה מזאת אקנה ממך ק ליטרין מאותה היקרה והחשובה ואשלם לך שיווייה ואתה תחזור ותקח לך זאת הגרועה והפחותה שמכרת לי וקבל עליו ראובן באומרו אני מסכים בזה התנאי שעשית ואעשה כן גם אני: ג"כ זה התנאי מוסיף באיסור רבית הוא דמסתמא מלת תחזור ותקח לך זאת הקני' הגרועה שמכרת לי בשווייה של אותו היום בשוק קאמר כשיקחנה ממנו ואפשר שכשם שהוזלה עכשיו כך היתה יכולה להתייקר ונמצא שהוא משתכר ביוקרא שנתן ק' זוזים בק' ליטרין ויקבל יותר דהוה ליה כמו אגר נטר ליה ואסור משום אבק רבית ואין תקנה בזה אלא כמו שכתב הרמב"ם ז"ל ואם נתן חולקי בשכר ובהפסד כדין העסק: או כדאמרן לעיל שישאר כל אחד במה שהיה בידו מקודם כמו שאמר שמעון לראובן אם לא תרצה ליקח ממני הק' ליטרין ראשונים גם אני איני רוצה ליקח ממך הק' ליטרין שניים ובזה אין כאן איסור רבית לפי שכשקנה שמעון מראובן זאת הקני"לא הגרועה כך היתה שוה באותו היום בשוק ואם לא היתה באה עכשיו הקני"לא היותר חשובה היה נשאר המכר של הקני"לא הגרועה לשמעון קניין גמור למפרע:
נגמר ונשלם בסדר ובשנת ויפרץ האיש מאד מאד לפ"ג:
נאום הצעיר שמואל בכמה"ר שלמה הקטן