הקדמה
יום יום אברך עם ה' הגדול והנורא ובתוך רבים אהללנו על כל הטובות וחסדי חסדים אשר גמלני מעודי ותלמוד תורה כנגד כולם ששם חלקי מיושבי בית המדרש וסמך ידיו עלי כמי"כה דאורייתא והעלני ממדרגה למדרגה עד שעשה לי דיורין בעליונה. אך במה אכף ואקדם אפילו על אחת מריבוא שבהן. אם אמרתי אספרה נא כמו לא ידעתי ספורות למו. לכן גמרתי אשים יד על פה מלספר שבחיו בלשוני לישנא קלילא. כי דן ה' אלהים אתה ידעת כולה. והגם כי על לוח לבי חקוקה ומגולה. מכל מקום סמא דכולא משתוקא. כי לך דומיה תהלה:
יום דרישה וחקירה מי הוא זה ואי זה הוא אשר מילא ידי ללבוש חלו"קה דרבנן לישא וליתן בדברי ריבות אין זה כי אם המלך המוכתר בשלשה כתרים כתר תורה לישב בישיבה. שבת תחכמוני שקיל וטרי בשונה הלכות. הוא מותיב לה והוא מפרק לה עד דמסיק שמעתתא אליבא דהלכתא וכתר כהונה. לכהן ולשרת מידי חיד'וש בחיד'ושו ומידי שבת בשבתו לדרוש דדשה מדרש ואגדה בתוך קהל ועדה. וכתר מלכות. במלך יושב על כסא דין להשבית מדנים ולהשקיט קטטות ומריבות וכתר שם טוב עולה על גביהן שמו נודע בשערים. זה סיני ועוקר הרים הרב הגדול הגאון המפורסם. פאר הדור וראש הגולה. ה"ה מורנו ורבנו כהן די אזיוידו מגן דוד יהיה בעזרו אשר מרוב טובו וחסדו הנחני במעגלי צדק במועצותיו הנכונות ומוסריו הטובים ריחניים כששונה. ויש'ור ישר'ני באשר יי'שר איש את בנו בדרך ישרה ונכונה וכאב את בן ירצה מרוח בינתו סמכתני. מיום הגלותי מעל אדמתי אי קור'אסאו עד היום הזה. זה מורה באצבע. יום שבו זכיתי להיות ראשית תבואתי בכורי אדמתו נצר מטעיו המטע הראשון אשר נטע בבית מדרשו של שים ובכן אזמר ברינה ובצהלה לדוד תהלה:
יום שגומרים בו את ההלל. קריאתה זו הלילא. אבוא אל מקדשי אל. בקול שהיא עקר ואין עמו טפילה. לברך להני שרי צבאות ישראל. אנשי חיל שרי המעלה. בנן של קדושים. שלשלת יוחסים. מחזיקים בתורת אל תמימים ובדעת ותבונה הם שלמים הם העומדים על הפקודים לשמור את דרך עץ החיים מעלת פרנסי תלמוד תורה וגזבר של החברה המפוארה עץ חיים היא למחזיקים בה מחזיקים ידי לומדי תורה ה"י אשר הם היו בעוזרי ועיקר הסיבה והעילה אשר נתקיימה בי התורה בהיותם משקיפים עלי השקפה לטובה בעין חנינה וחמלה. ומה גם בראותי רוב טובם וחסדם אשר בכל יום חמיר עושים כי אין לך יום שאין ברכתו מרובה בדררא דממונא. מראשית השנה ועד אחרית שנה וכיון שכל כונתם להגדיל תורה ולהאדירה להם משפט הברכ'ה בי לישרים נאוה תהלה:
יום הזכרון זכרון לבני ישר"אל חכמי חרשים ונבוני לחשים המסתופפים בצל החכמה. תחת האילן הגדול עין חיים. אשר שמה נאספו כל ההדריים. ברוב בנין וברוב מנין המה הגבורים במלחמתה של תורה לוחמים. והאמת והשלום יחדיו המה חונים. כולם אהובים כולם ברורים. חכמי בית מדרשינו הנכבדים חברים מקשיבים לקולי באהבה ובפרט האדירים שבלבנון היושבים בס'דר עליון שמונה נסיכי בני אדם אשר בחכמתם הרמה מוציאים מדי חדש בחדשו דברים עמוקים דינים וחוקים פסקים ותשובות לשאלתות. ויען כי פרשת גדולתם חשיבותם וחכמתם הנם כתובים בספר התורה הזה. אשים קנצי למילין בגמירת ספר תהלים ואבוא נא בבקשה ובתחינה לפני שוכן מעונה יקבץ נדחנו. במהרה בימינו בביאת משיחינו ובבנין מקדשינו לשם ולתפארת ולתהלה: