הקדמה
הנה שפתי לא אכלא. לתת שבח ותהלה. לאל גדול ונורא. על כל טוב אשר גמלני. ולזמן הזה הגיעני. שהביאני אל מעלה רמה. להיות נמנה בתוך יחידי סגולה. היושבים במלכ"ות ראשונה ואשאל מאתו יתברך. יורני דרך הישרה. ויוצאני מעמק הבכא. להשיב לכל שואל. כדת וכהלכה אכ"יר:
עתה באתי להביא שב"ח של"מים. לאיש האלהים. ראשית בכורים בכורי ארש"י. ליושב על כסא ההוראה לו נאוה תהלה. שאין כמוהו בחכמה ענוה ויראה. המורה לצדקה. להגדיל התורה ולתמכה. יורד לעומקא דדינא. גבור במלחמתה של תורה. בפלפול ובסברא. כי דבריו מיוסדים על אדני התורה. פטיש החזק עמוד הימני סיני ועוקר הרים ה"ה הרב הכולל החכם השלם הודנו זיונו והדרנו מורנו ורבנו שלמה שלם נר"ו יאיר כאור החמה בגבורתה. ותהיה על שכמו המשרה. עד יבוא משיחנו לבשר הגאולה. ואנא זעירא דמן חברייא לשאול הגיעו. לחוות דעתו החלושה והקלושה על השאלה אשר שאלוני ובביתי אין לחם ואין שמלה. ובזכרי זה. רעיוני יבהלוני צר ומצוק מצאוני. כי איך אענה לשואלי דבר. ואני מכל חכמה נעדר. וכל שכן בהעלותי על לבבי לפני מי אני עומד לפני מופת הדור מעיין נובע מקור החכמה האדם הגדול בענקים מורנו הרב נר"ו. אשר על כן כמעט קט חזרתי לאחורי ומשכתי את ידי לבל אגלה את חרפתי. אכן כליותי יסרוני וסעיפי ישיבוני הם הרהיבוני לאמר אל תתיאש מן הרחמים כי כל המכשולות הוא ירים. וידריכך בדרך זו תלך ויהיה לך לעזר ולמגן. וכשמעי כל הדברים האלה התחזקתי. וקסת הסופר בידי אחזתי ועל צור העולם נשענתי. ובטובו בטחתי. ואליו אתפלל יאריך ימי מורנו הרב על ממשלתו. וירומם תפארתו ויעלהו על במותי ההצלחות. וישביעהו בצחצחות. שובע שמחות. אכ"יר:
ואף גם זאת לא אחדל גם אנכי מלהתפלל על הרוזנים ונגידים. קצינים וסגנים. רמים ונשאים. אנשי חיל יראי אלהים ה"ה מעלת השרים והפרנסים וגזבר החברה המפוארה עץ חיים העומדים לע"ע על הפקודים המחזיקים ביד התלמידי חכמים להקים דגל התורה ולהאדירה. גבורי כח להשתדל בכל עוז ותעצומות מיחידי סגולה. לתת לכל אחד מנה הראוייה להתכבד מדי חדש בחדשו. זכות הרבים תלוי בהם ימלא ה' משאלותם לטובה ותהי משכורתם שלמה. וגם לרבות מעלת הפרנסים וגזבר החברה המפוארה עץ חיים אשר כבר שרתו שירותם ושמרו משמרתם משמרת הקודש חל עלי החובה יען לא אהיה כפוי טובה לשבחם לפארם ולספר מעלתם על כל הטובה אשר עשו עמדי שממחיצתי הוציאוני ולמקום בעלי תשו"בה הושיבוני. לא בהבנתי וביושר שכלי כי מכיר אני בעצמי. קוצר דעתי ומעוט ערכי. כי אם לגודל טובם וחסדם כי רצונם ומאווים להטיב אתה ה' תשמרם כצנה רצון תעטרם לדורי דורים יחיו שמחים ורעננים יכלו ימיהם כטוב ושניהם בנעימים אכ"יר:
ועדיין לא שלותי ולא שקטתי בחשבי מי אנכי לדון ולהודות ולחבר פסקים לפני ארזים גבוהים ורמים ה"ה החכמים חברי מדרש עץ חיים ובפרט שבעה עמודי ההוראה אשר עליהם החכמה בנתה ביתה שמפיהם תצא תורה בטעמים ובפלפולים. מחדדים זה לזה בדינים ובפוסקים ועל כל קוץ וקוץ תילי תילים הם דורשים עד דמסקי שמעתתא אליבא דהלכתא. ואני יודע בעצמי שאין בי לא דעת ולא תבונה לצלול בים התלמוד ובמימי הפוסקים יען עדיין לא שקדתי על הלימוד כראוי ולא שמשתי אח רבותי כל צרכי. ואיך אוכל להוציא לאור תעלומה. להשיב לשואלי חשובה אליבא דהלכתא. אבל מה אעשה כי מוכרח אני לענות. עמהם ואיני יכול להפטר ממנה. לכן אחלה פניהם. ימליצו דכרי לטובה וידריכוני דרך הישרה לבל אכשל בדבר הלכה. ואתפלל לאל איום ונורא ימלא משאלותם לטובה ויאריכו ימים ושנים דשנים ורעננים בחיי מורנו ורבנו ועטרת ראשנו ולראות בביאת משיחנו אכ"יר: