הקדמה
מה טוב להודות לה' כי טוב כי לעולם חסדו. שהציל את אבותינו מקסט'יליא מידי מלכי הארץ ההיא דקשים אשר נתנו יעקב למשיסה וגרשו אותם שנת מזרה ישראל יקבצנו ומידי מלכי הלוזיט'אניה האכזרים. אשר נתנו ישראל לבוזזים וגרשום מארצותם בשנת ביום חרן אפו. ופדה נפשם מבוא באש ובמים וחייתם מעבוד בשלח ועל מי מנוחות נהל אותם שנת ישבו נא עבדיך בארץ גשן לבא לשכון לבטח בשבע המדינות המאוחדות האלה לחסות בסתר כנפי אדוני הארץ הלזו ובצל שריה המפוארים והמכובדים אנשי חסד רחמנים וגומלי חסדים ובפרט נתנם לחן ולחסד בעיני אבות המועצה הקצינים הרמים היושבים בכסאות למשפט בעיר המפוארה הזאת אמשטרדם יע"א והשגיחו עליהם ועל קהלתם בעין טובה כעל כל העמים אשר חמרו לבא הנה לשבת בארצותם. ומלאו והחזיקו ידיהם בפתשגן כתב רשים בחתימהם בהרמנא ורשות גמור לבנות בתי כנסיות ובתי מדרשות לשם ה' ולעבדו שכם אחר לעיני העמים והשרים בלי מחריד. יתעלה ויתהלל שמו לעד מפינו ומפי זרענו אשר שם בחיים חלקינו:
מה נעים השבח ומה נאוה התחלה אליו ששלח עזרו מקדש והצליח בידם למוד תורתו הקדושה מיום ליום כיתר עז ותעצומות ויעש  להם בתים בתי הכפר לילדים ולנערים זה שמם תלמוד תורה וישיבות רבות בם יתנו צדקות ה' דעת דרכיו וחוקותיו: ובמה נקדם להד' נכף לאלוהי מרום שהטה לב הרב הגדול המצדיק לרבים. המכהה שיני המינים בכתיבותיו ומעמיד דגל התורה על תלה אב ב"ד ור"מ בקהלת קדשנו כמוהר"ר שאול לוי מורטיירה ז"ל ובלב השר המאושר הח' הנעלה כת"ר רעואל ישורון נ"ע ולבות פרנסי קהלת בית יעקב (הראשונה לקהלותינו פה) שנת יחזו בישע יה שתמכו ידם ועזרום לנטוע מטע ה' להתפאר עץ החיים בית מדרשינו הגדול עץ רב עץ גבוה כל עץ בגן אלהים לא דמה אליו ביופיו ותרבנה פארותיו ותארכנה דליותיו ומנצר מטעיו ויונקותיו יצאו מורי הוראות ורבני קהלות בכל נפוצות יהודה יתרומם ויתנשא זכרו עדי עד אשר חיי עולם נטע בתוכנו ותמך גורלינו:
מה יפה מאד עשאה דבר דבר בעתו לאמץ את רוח פרנסי קהלתינו ופרנסי וגזבר בית מדרשינו וכמה וכמה יחידי סגולה שהקדישו כספם וזהבם למאות ולאלפים למצות ת"ת ובפרט הנשא ורם הגביר הנעלה דחיל חטאין ומוקיר רבנן כבוד יעקב ישראל פריירה חלקו בחיים. שהרים תרומה גדולה למלאכת הקדש ולבדק זה הבית. להגדיל הספקות לומדיה בנדיבות לב אין כסף נחשב להרבות תורה ולהאדירה ומנות יפות נחנו לנערים מרבים דעת ומוסיפים חכמה מידי שנה בשנה ובימי רבנות החכם הגדול מעוז ומגדול הממליץ המפואר והפייטן המופלג שחבר ספרים רבים נפלאים ונחמדים כמוהר"ר שלמה די אוליויירה זל אב ב"ד ור"מ בק"ק הזה שנת תנ"ט: נקראו בשם שמנה גדולי חכמי בית מדרשו לשאול שאלות ולהשיב כהלכה את משפטן: בפסק המשיב ובפסק השואל בראשונה כתיבת יד ואח"כ בדפוס. והתמידו ה' שנים עד יום שנגוע ויאסף אל עמיו: וכמה וכמה השגו חיל פרנסי הקהל יחד עם פה פרנסי וגזבר בית המדרש מכל קדמוניהם. שנת ופסח ה' על הפתח לפ"ג. בה גדלו ביתר שאת ההספקות להניח ללומדים מעסקיהם בטרחי הפרנסה בגמול תמידותם בבית המדרש תכונן לנצח בתוכינו עד נלך קוממיות לארץ ירושתינו:
אשרינו כי זכינו עד הנה ללמוד תורה מפי ט"ו מורי הוראות רבנים מופלאים אנשי השם אשר ישבו בכסא כבוד מדרשינו הזה" ועתה כי העיר עליזה בהמנות לנו לראש ולעינים גבר בגבורין תפארת הדור אדירו ממנו ומושלו מקרבו יצא חכם. נבון. וידוע לשבטינו. זה סיני ועוקר הרים עמור הימני אב ב"ד ור"מ במוהר"ר דוד הכהן די אזיוידו נר"ו כדוד כמלאך ה' כהן יכהן פאר יהי ה' אלהיו עמו ויעל גם עלה למעלה בהצלחות זמניות ורוחניות מפיו דעת ותבונה נלמוד לעשות כמעשהו בחול ובקודש. כי כן יברך גבר ירא ה' הוא ובניו ובני משפחתו. כולם חכמים ונבונים ויראי ה' אשר מצאתם מרחם הגו בה יומם ולילה לא ימושו מפיהם ומפי נותן התורה יבורכו אוכי"ר. ובפרישכם כפיכם כהנים קדושים ברכו לשרי המעמד אשר בחרו במעלת תפארתו ומהייצא הדבר למנותו ובכלל הברכה יבורכו פרנסי גזבר ופקידי בית מדרשינו הזה עץ החיים אשר הושיבוהו בכסאו בכבוד ובשמחת לבב לחיות לנו לעינים ונענה אמן בשמחה ובישרת לבב כשאנו משכימים ומעריבין בבתי כנסיות. ובבתי מדרשות:
אלה דברי דוד זעירא דמן חברייא שבבית מדרשינו. אף כי נתקבל בכתה הראשונה. המתאבק בעפר רגלי חכמיה וחכמי ישראל
דוד פראנקו מינדיס יצ"ו: משפחתו חפשי בישראל: