שאלה טבח ששחט בהמה וכשבא לבדוק הריאה מצא נקב מפולש בריאה והוציא הריאה ובדק היטב ומצא בתוך הנקב תולעת נסתפקנו עתה מה יהיה משפט הבהמה אם נאמר אחר שמצאנו התולעת בתוך הנקב אנו תולים שאחר שחיטה נקב ותהיה הבהמה מותרת או אם נאמר הואיל ולא יצאת התולעת לחוץ ודאי קודם שחיטה נעשה הנקב וטרפה יורנו המורה מה נעשה בדינה ושכ"מה:
תשובה אמרו בפרק אלו טרפות (דף מ"ט ע"א) מורנא פליגי בה רב יוסף בר דוסאי ורבנן חד אמר קודם שחיטה פריש וחד אמר לאחר שחיטה פריש והלכתא לאחר שחיטה פריש ע"כ בגמרא: ופירש רש"י מורנא. תולעת היוצאה מן הריאה ונקבה: קודם שחיטה פריש. מן הריאה ונקבה ונטרפה:
וכן פסקו כל הפוסקים וז"ל הרמ"בם ז"ל בפרק שביעי מהלכות שחיטה תולעת שהיתה בריאה ונקבה ויצאה והרי הריאה נקובה בתולעת הרי זו מותרת חזקתה שאחר שחיטה תיקוב ותצא עכ"ל וכן פסק הרב ז"ל בשולחנו בטור י"ד סימן ל"ו והטעם שתולין להקל ואומרים שאחר שחיטה נקבה ויצאה כתב הרב ב"י בשם הכל בו שכשהרגישה התולעת שאפס חום הטבעי במות הבהמה דחקה לצאת ונקבה לבקש החמימות או אפשר לומר שבעוד הבהמה חיה אי אפשר לתולעת לנקוב מתוך טרדת הריאה שמרחפת תמיד בלי הפסק עכ"ד ונראה לפי טעם זה שאין לחוש לנקיבת התולעת בחיי הבהמה כיון שעדיין לא נעדרה ממנה חום הטבעי אין מטבעה לדחוק וליקוב ולצאת לחוץ לבקש החמימות וכן נמי כפי הטעם השני אין לחוש שתקוב מחיים שהרי כתב שאי אפשר לתולעת לקוב מסיבת טרדת הריאה המרחפת תמיד נמצא לפי זה שכל ריאה שנמצאת נקובה ונמצאו על הריאה תולעים אין אומרים שמא כבר היתה נקובה מחיים אלא חזקה היא שהתולעים נקבוה לאחר מיתתה ומחמת העדר חום הטבעי דחקו ונקבו ויצאו לחוץ לבקש החמימות תמורת מה שחסר להם:
ומעתה נבוא לעיין בדין אשר נשאלנו עליו והוא על שוחט אשר בדק הריאה ומצא בה נקב מפולש ומצא בתוך הנקב תולעת ונסתפק החכם השואל מה יהיה דין הבהמה הזאת אם נאמר שתהיה מותרת כיון שנמצאת תולעת בתוך הנקב מסתמא אחר שחיטה נקבה ויצאה או אם נאמר שתהיה אסורה הואיל ולא יצאה התולעת לחוץ קרוב לודאי שקודם שחיטה נעשה הנקב מחמת דבר אחר ולא מסיבת התולעת כיון שמצאנוה כולה בפנים לזה אשוב ואומר שאם נמצאת תולעת אחרת על הריאה זולת אותה שנמצאת תוך הנקב שהיא מותרת מפני שחזקה היא שאותה התולעת שנמצאת על הריאה דחקה ונקבה ויצאה לחוץ לאחר שחיטה מפני חוסר החום הטבעי ואותה התולעת הנמצאת בתוך הנקב בודאי שגם היא היתה אוחזת דרך הראשונה והיתה יוצאת לחוץ אלא שקדם השוחט ופתח הטרפש ומצאה עדיין בתוך הנקב ולא הספיקה לצאת מתוכו מחמת שהיה המרחק רב בין מקום מושבה לגג הריאה אמנם אם לא נמצאת שום תולעת על הריאה זולת אותה שבתוך הנקב זהו מה שצריך עיון רב יען שיש לחוש ולומר שהנקב נהיה מחמת דבר אחר שאלו היה מסיבת התולעת לא היתה נמצאת תוך הנקב שהרי מחמת העדר חום הטבעי התולעת נוקבת ויוצאת לחוץ ואלו היה הדבר כן היתה נמצאת חוץ לנקב על הריאה ולא בתוכה ואם כן נראים הדברים שלא בא הנקב מחמת התולעת אלא דבר אחר גרם לו וכיון שכן אין לנו שום חזקה לתלות ולומר שאחר השחיטה בא הנקב אלא אדרבא יש לחוש ולומר שמא קודם שחיטה ניקבה מחמת דבר אחר וטרפה וכן מצאתי בשלטי הגבורים בשם ריא"ז וז"ל ונראה בעיני שאם נמצאת התולעת תוך הנקב טרפה שהרי לא פירש מן הנקב ולא נעשה הנקב על ידי התולעת עכ"ד נראה בבאור שהרב הנ"ל סובר שדוקא כשנמצאת התולעת על הריאה חזקה היא שהנקב בא מחמת התולעת וככר אמרנו שטבע התולעת לנקוב אחר מיתת הבהמה מסיבת העדר חום הטבעי וכמו שכתב הרב ב"י בשם הכל בו אבל אם לא נמצאת שום תולעת על הריאה אלא תוך הנקב טרפה שכיון שלא פירש לחוץ מחמת דבר אחר ניקבה הריאה ולא ניקבה מסיבת התולעת ואין לטעות ולומר שסובר הרב דכיון שנמצאת תולעת תוך הנקב אף על פי שיש על הריאה תולעת זולתה שהיא טרפה שהרי כתב הרב בטעם הדבר שהרי לא פירש מן הנקב ולא נעשה הנקב על ידי התולעת ואם יש שם תולעת אחרת על הריאה אין טעמו נכון ואיננו מספיק כי אף על פי שלא פירשה תולעת זו שבתוך הנקב ולא נעשה הנקב על ידה הרי פירשה זאת שנמצאת על גבי הריאה וחזקה היא שנעשה הנקב על ידה וזה נראה לי ברור:
אמנם מצאתי שכתב הרב בעל הרוקח בסוף סימן שפ"ג בשם רבינו גרשום מאור הגולה וז"ל ריאה שיש בה תולעים מניחין את הריאה בשמש אם מתחממים ויוצאים לחוץ כשרה ואם לאו טרפה עכ"ל וקשה לי מאין בא לו לרב בדיקה זו הרי לא נמצאת בתלמוד ולא הוזכרה בדברי הפוסקים המפורסמים אלא כולם כאחד כתבו שאם נמצאו תולעים על הריאה שהיא מותרת חזקה שאחר השחיטה נקבו ויצאו ולא הצריכו זולת זה שום דבר על כן נראה לי שבאור דברים אלו כך הם שריאה זו הביאוה לפנינו והיא נקובה מחמת התולעים ועדיין יש בתוכה תולעים מניחין אותה להתחמם בשמש אם כשמתחממת בחום השמש יוצאים ממנה תולעים כשרה מפני שאנו אומרים שודאי באו הנקבים מחמת התולעים שניקבוה וכמו שעתה הם יוצאים לחוץ מחמת חום השמש לבקש החמימות שנעדר מהם הכי נמי לאחר שחיטה נקבו ויצאו כשהרגישו שאפס חום הטבע במיתת הבהמה וכמו שכתב הכל בו שכבר כתבנו דבריו למעלה שמזה הטעם אנו אומרים שאחר שחיטה דחקו ונקבו ובאו ואותם התולעים שהיו על הריאה נאבדו מסיבת משמוש יד השוחט ולכן לא נמצאו עליה אבל אם אינן יוצאים לחוץ על ידי חום השמש יש לחוש שמא אין טבע אותן התולעים לפרוש אחר השחיטה ומחמת דבר אחר ניקבה הריאה ולא ניקבה על ידי התולעים שהרי אנו רואים שאינן יוצאים לחוץ לחום השמש ונראה מזה שגם הנקבים לא נעשו על ידם ולא נתעוררו לצאת חוצה מחמת העדר החום ויעיד על הביאור הלז אמרו ריאה שיש בה תולעים ולא אמר ריאה שנמצאו עליה תולעים וכאלו רצה בזה שדוקא מפני שנמצאו בה התולעים מניחין אותה בשמש אבל אם נמצאו התולעים עליה מותרת ואינה צריכה דבר אחר וכמון שכתבו שאר הפוסקים וכן מצאתי שכתב הרב בעל הלכות גדולות (דף קכ"ט) ריאה דאית בה מורנא נעיין אי נפקין ורחשין כשר ואי לא נתלה לריאה בשמש אי כי קיימה ריאה נפקא מורנא כשרה ואי לא נפקא טרפה עכ"ל הנה באר שאם יוצאין לחוץ היא כשרה ואינה צריכה בדיקא אחרת אמנם אם אינן יוצאים מניחים את הריאה נגד השמש אם כשמתחממת יוצאים ממנה התולעים אזי היא מותרת מפני שטבע אותן התולעים לצאת חוצה לבקש החמימות ואם אינן יוצאים היא טרפה שאין מטבע אלו התולעים לצאת לחוץ ובודאי מחמת דבר אחר ניקבה ולא מסיבת התולעים כן נראה לי פירוש דברים אלו:
והרב רש"ל החמיר בדבר וסובר שאפילו נמצאו תולעים על הריאה שעדיין אינה ניתרת בכך ולא התיר אלא כשנמצאת התולעת בתוך הנקב או על הנקב שמוכח שהנקב בא מחמת התולעת והצריך גם כן למצוא תולע בכל נקב ונקב והרב בעל בית חדש עדיין החמיר יותר ולא התיר אלא כשנמצאת התולעת מקצתה בנקב ומקצתה חוץ לנקב שדבר הנראה לעינים הוא שמחמת התולעת בא הנקב אבל אם נמצאת התולעת על הריאה מי הוא שיאמת לנו שהנקב בא מחמת התולעת ודקדק כן מדברי הרמ"בם ז"ל שכתב ונקבה ויצאה והרי הריאה נקובה בתולעת דאלמא דוקא בכי האי גוונא דחזינן שהנקב בא מן התולעת ואחר בקשת המחילה מכבוד תורתו אומר שאיני רואה שום הכרח וראיה בדברי הרמ"בם ז"ל כי מה שאמר הרמ"בם תולעת שהיתה בריאה ונקבה ויצאה והרי היא נקובה בתולעת אין פירושו שאנו רואים בעינינו שהתולעת היא יוצאת עתה בפנינו מן הנקב אלא באור דבריו הוא כי התולעת שהיתה בריאה נקבה ויצאה וזה נודע לנו על ידי התולעים הנמצאים על הריאה קרוב לנקב או אפילו רחוק ממנו והרי היא נקובה בתולעת ר"ל שיש הוכחה שהיא נקיבה על ידי תולעת מפני שאנו רואים הנקבים וגם התולעים רוחשים על הריאה ואם כן מסתמא הנקב נעשה על ידי התולעת אלא שעדיין אנו מסופקים ואין אנו יודעים אם נעשה הנקב מחיים והרי הבהמה אסורה או אם אחר שחיטה דחקה התולעת ונקבה ויצאה והרי היא מותרת לזה אמר שחזקה היא שאחר השחיטה תקוב ותצא והרי היא מותרת מפני שטבע התולעים הוא שאינן נוקבים ויוצאים לחוץ אלא אחר מיתת הבהמה כשאפס ממנה חום הטבעי כאשר כתב הרב ב"י בשם הכל בו ואפשר דלא שני ליה להרמ"בם ז"ל בין שנמצאו התולעים על הריאה ובין שנמצאו תוך הנקב לבד ולא על הריאה כי מה שאמר והרי היא נקובה בתולעת אפשר שר"ל שהרי יש הוכחה בפנינו שהריאה ניקבה על ידי התולעים הן מחמת שהתולעים נמצאים על הריאה הן מחמת שנמצאים עדיין בתוך הנקב על כל פנים הדבר ניכר וידוע מכח זה שהנקב נעשה על ידי התולעת והרי היא מותרת מפני החזקה שלאחר שחיטה נקבו ויצאו והר"מ מלובלין בתשובותיו סימן קכ"ו הסכים לזה לפסק הלכה וחולק על כל הכתוב למעלה וז"ל ולענין פסק הלכה אני אומר ודאי אם נמצא נקב או נקבים בריאה ולא נמצא על הריאה שום מורנא אין להקל ולהכשיר ולתלות שעל ידי מורנא באו ואין לסמוך על הכרת הבודקים שאומרים שהם בקיאים בהכרתן לידע איזה נקב בא מחמת מורנא או לא דכן משמע לישנא דגמרא דקאמר מורנא פליגי בה וכו' משמע דלא איירי פלוגתייהו אלא כשנמצאים התולעים בפנינו שבזה דוקא אית לן כמ"ד לאחר שחיטה פריש וגם משמע כשנמצאים התולעים בפנינו בין נמצאו התולעים בתוך הנקבים או אפילו בחוץ על הריאה יש להכשיר ואין בריך לדקדק שיהיו התולעים נמצאים דוקא על הנקב ממש או בסמוך לו ממש כי מי יכול לצמצם בזה אלא כיון שאנו מוצאין התולעים בפנינו על הריאה יש הוכחה גלויה שהנקבים באים על ידי מורנא גם אין צריך לדקדק שימצאו כל כך הרבה תולעים כמספר הנקבים מי יוכל למנותם שאפשר שמקצתם נפלו מעל גב הריאה כשמשמש הבודק בריאה בשעת בדיקה אלא כשאנו רואים שנמצאים תולעים על הריאה ונקבים בריאה אנו תולין שמסתמא שעל ידי התולעים באו הנקבים וכשרה אבל כשאין שום תולעים בפנינו להכשיר עכ"ל ולמדנו מדבריו לענין הדין שאנו עסוקים בו שיותר ראוי להכשיר כשנמצאת התולעת בנקב מכשנמצאת על הריאה חוץ לנקב שהרי כתב וגם משמע כשנמצאים התולעים בפנינו בין נמצאו התולעי' בתוך הנקבים או אפילו בחוץ על הריאה יש להכשיר ע"כ הנה כי יותר פשוט אצלו להכיר כשהתולעת בתוך הנקב מכשהיא חוץ לנקב על הריאה וזהו הפך ממה שכתב הרב בעל שלטי הגבורים בשם ריא"ז והרב בעל שפתי כהן כתב שאם לא נמצאת שום תולעת על הריאה אלא נמצאים עדיין בתוך הנקבים ולא פירשו כלל מועיל בדיקת השמש לקולא שאם יוצאין לחוץ על ידי חום השמש מותר וכן נראה דעת הרב בעל טורי זהב והרב בעל פרי חדש אחר שכתב פירוש הרב בעל שפתי כהן הנ"ל סיים ויש להחמיר ואל תטעה במה שכתב הרב בעל פרי חדש הנ"ל בסוף סימן קטן ס' י"ג וז"ל ומהר"מ מלובלין חולק על כל זה וס"ל דבין אם נמצאו בתוך הנקבים או בחוץ על הריאה שיש להכשיר כי יש הוכחה שהנקבים באו על ידי מורנא גם אין צריך לדקדק שימצאו כל כך הרבה תולעים כמספר הנקבים ולזה הסכים בש"ך וכתב שכן ראה נוהגין וכן עיקר ואולי תחשוב שהרב בעל פרי חדש מסכים על כל דברי מהר"מ מלובלין אף אם נמצאו התולעים בתוך הנקבים וזה אינו שכבר הראת לדעת שהרב הנ"ל אינו מסכים להוראת הרב בעל שפתי כהן במה שכתב דמהני בדיקת השמש לקולא וכל שכן שיאסור כשאינן יוצאים כלל אלא ודאי אמאי דסליק מניה קאי שאין צריך שימצאו כל כך תולעים כמספר הנקבים ולזה הסכים בש"ך וכן עיקר:
המורם מכל מה שכתבנו הוא שיש ה' סברות בדבר הדעת הא' הוא שאם נמצאת אפילו תולעת אחת על הריאה אף על פי שנמצאו עדיין תולעים בתוך הנקבים שהיא מותרת מפני שחזקה היא שאותה תולעת דחקה ונקבה ויצאה לחוץ והנמצאות בתוך הנקבים היו הולכות אחריה ולא הספיקו לצאת עד שפתח השוחט הטרפש אבל אם לא נמצאת אפילו תולעת אחת על הריאה אלא בתוך הנקב הרי היא טרפה דכיון שלא פירשה התולעת לא יצאה לחוץ לא נעשה הנקב על ידה:
הדעת הב' הוא לשתהיה הבהמה מותרת צריך שימצאו תולעים אלו בתוך הנקב או על הנקב שמוכח שהנקב בא מחמת התולעת ושימצא כל כך תולעים כמספר הנקבים:
הדעת הג' הוא שאלו התולעים ימצאו מקצת בנקב ומקצתן חוץ לנקב כדי שיאמת לנו שהנקב בא מחמת התולעת:
הדעת הד' שאם נמצאו התולעים בתוך הנקבים ולא יצאו לחוץ מניחים את הריאה להתחמם בשמש אם מתחממים התולעים ויוצאים לחוץ כשרה ואם לאו טרפה:
הדעת הה' היא שבכל מקום שימצאו התולעי' הן על הריא' הן בתוך הנקבי' שהיא כשרה:
ולענין הלכה נראה לי שאם נמצאת אפילו תולעת אחת על הריאה אף על פי שעדיין יש תולעים בתוך הנקבים שלא פירשו הבהמה מותרת אמנם אם נמצאו התולעים לבד בתוך הנקבים שעדיין לא פירשו ולא נמצאת אפילו תולעת אחת על הריאה אומר אנו שאף על פי שלא הוזכר בתלמוד ולא בפוסקים המפורסמים חילוק בין אם נמצאו התולעים על הריאה ובין אם נמצאו תוך הנקבים לבד כיון שהגאונים אחרו שמניחים אותה בשמש להתחמם ואם יוצאים התולעים על ידי החמימות הבהמה מותרת ואם לאו אסורה כן ים להורות כי דברים של טעם הם ודבריהם דברי קבלה וכן הורה הרב בעל שפתי כהן וכן דעתי נוטה:
הכלל העולה מדברינו הוא שבהמה זו אסורה ואין לה תקנה אלא שיניחו הריאה להתחמם בשמש כמו שכתבו הגאונים ז"ל אם יצאו התולעים לחוץ מסיבת החמימות אזי הבהמה מותרת ואם לאו אסורה גם אם ירצו יכולין לעשות נקב אחר סמוך הראשון אם הם דומים זה לזה כשרה שכמו שזה נעשה אחר שחיטה כן נעשה הראשון ואם אינן דומים טרפה וכן כתב הטור והרב ב"י בשולחנו בסי' ל"ו זה הוא הנראה לע"ד להלכה אבל למעשה צריכים אנו להסכמת מורינו הרב כי לו נאה להורות:
ומהאל יתברך נשאל יאיר עינינו בתורתו ודריכנו לעבודתו וליראתו ויטע בלבנו אהבתו אכי"ר:
נגמר ונשלם היום יום רביעי י"ח לחדש אלול בשנת ובסדר ובאת אל הכהן אשר יהיה בימים ההם ליצירה:
כ"ד הצעיר משה אלואריש יצ"ו: