שאלה בבית הכנסת בכפר לודים היה להם בספרי תורה האחד מהודר ומעוטר בלבוש זהב וכסף ופעמוני זהב עליו והיה זה להם להוציאו בימים טובים ועוד היה להם ספר תורה אחר לבוש בלבושים בינוניים להוציא בשבתות בעלמא ויהי היום קרה מקרה שהמוציא ספר תורה החליף בשבת גרידא ספר המיוחד והוציא במקומו ספר יום טוב ובהיותו הולך לעלות לתיבה הרגישו הקהל בטעות כי ההרגל נעשה להם כדין ויצעק כל העם לאמר טעית בהוצאת ספר תורה אחד באחר וגמגמו התלמידי חכמים בדבר כדת מה לעשות יש מהם אומרים שיביאו הספר תורה להיכל ויוציאו במקומו ספר המורגל מטעם דכיון שבכל השבתות מוציאין אותו הספר יאמרו הקהל שהיום לא הוציאוהו הוא בשביל חסרון או טעות שנפל בו ואחרים אומרים שאדרבא הוא פגם לספר תורה שכבר הוציאוהו כי יאמרו מכיון שעלה אינו ראוי שירד ומכיון שבמקרה הוציאוהו ודחוהו בשתי ידים שודאי יגזרו אומר שהספר פגום ומוטעה זאת היתה מחלוקתם בדבר הזה ואם תמצא לומר שיקראו בספר שהוציאו כי טעם פגמו הוא יותר אמיתי וחזק אשאלך עוד ואביא טעם לדחות הספר שהוציאו מטעם שצריך לגלול מפרשת ימים טובים לפרשת השבוע ואין כבוד לצבור להמתין לגלילה זהו מה שנסתפקתי בזה עתה אתה ברוך ה' אזור כגבר חלציך להוציא לאור דין זה ומהת"מש:
תשובה ראה ראיתי דברי השאלה והמחלוקת שבין התלמידי חכמים דמקצתן אומרים דאע"ג שהוציאו ספר תורה של יום טוב יחזרו אותו להיכל ויוציאו במקומו ספר המורגל בכל השבתות ק הטעם שלא יאמרו שהיום לא הוציאוהו בשביל חסרון או טעות שנפל בו ואחרים אומרים שאדרבא הוא פגם לספר תורה שכבר הוציאוהו כי יאמרו כיון שבמקרה הוציאוהו וחזרו אותו להיכל בודאי שהספר פגום ומוטעה דנראה מהמחלוקת הזה דסברתם תלויה בחששת פגם ס"ת וגם ראיתי הצד השני שנסתפק ה"ה שהיא מיוסדת על הדין שאסור לגלול ספר תורה בצבור וכדי להוציא לאור דין זה ולשכך המחלוקת הזאת שביניהם גמרתי לילך אל ים התלמוד והפוסקים אשר הכל בם וידם בכל אשר משם נוכל להוציא לאור משפט ונשיב על ראשון ראשון ועל אחרון אחרון וזה החלי בעזרת צורי וגואלי:
תנן במסכת יומא דף ס"א ע"ב וכ"ג עומד ומקבל וקורא אחרי מות ויך בעשור וגולל ספר תורה ומניחו בחיקו ואומ' יותר ממה שקראתי לפניכם כתוב כאן ובעשור שבחומש הפקודים קורא על פה וכו': ובגמרא וגולל ספר תורה וכו' וכל כך למה כדי שלא להוציא לעז על ספר תורה ובעשור שבחומש הפקודים קורהו על פה אמאי ניגלול וניקרי אמר רב הונא בריה דרב יהושע אמר רב ששת לפי שאין גוללין ספר תורה בצבור מפני כבוד צבור ונייתי אחרינא וניקרי רב הונא בר יהודה אמר משום פגמו של ראשון וריש לקיש אמר משום ברכה שאינה צריכה ומי חיישינן לפגמא והאמר רב יצחק נפחא ראש חדש טבת שחל להיות בשבת מביאין שלש תורות וקורין אחת בענינו של יום ואחת של ראש חדש ואחת של חנוכה תלתא בברי בתלתא ספרי ליכא פגמא חד גברא בתרי ספרי איכא פגמא ע"כ:
ופרש"י ואך בעשור שבפרשת אמור אל הכהנים: ואומר יותר ממה שקראתי וכו'. בגמ' מפרש טעמא: שבחומש הפקודים ספר וידבר שמתחיל במנינן של ישראל ופרשת פינחס באותו ספר ושם המוספין אמורין: קורא על פה. טעמא מפרש בגמ': וכל כך למה. למה צריך לומר יותר ממה שקריתי לפניכם כתוב כאן: שלא להוציא לעז על הספר תורה. כשרואין אותו קורא פרשת שלישית על פה יהו סוברים שספר תורה חסר אותה פרשה: מפני כבוד צבור שיהו מצפים ודוממין לכך: ונייתי אחרינא שיהא נגלל לפרשה שלישית: משום פגמו וכו' שלא יאמרו חסר הוא ע"כ לשון רש"י:
הרי למדנו מהסוגיא הזאת דכל כך חששו רבנן לפגמו של ספר תורה שהרי החירו לכהן גדול לקרות פרשת המוספין על פה אף על גב דק דקיימא לן דברים שבכתב אי אתה רשאי לאמרם על כה ולא התירו שיביאו ספר תורה אחר משום פגמו של ספר תורה שקרא כבר:
והרמ"בם כתב בהלכות תפילה פרק יב' ה' כג' וז"ל אין קורין בחומשין בבתי כנסיות משום כבוד צבור ואין גוללין ספר תורה בצבור מפני טורח הצבור שלא יטריח עליהם להיותן עומדין עד שיגלול ספר תורה לפיכך אם יצטרכו לקרות שני ענינים מוציאין שני ספרי תורה ולא יקרא איש אחד ענין אחד בשתי תורות שמא יאחרו ספר ראשון פגום הוא ולפיכך קורא בשני ע"כ:
והרב כסף משנה כתב על זה ויש מדקדקין מלשון רבינו שכתב לא יקרא איש אחד ענין אחד בשתי תורות דשני ענינים מותר לקרות איש אחד בשתי תורות וטעות הוא בידם שאם כדבריהם ה"ל לשנויי שאני הת' דתלתא עניני נינהו ומדלא שני הכי אלא שני חד גברא איכא פגמא משמע בהדיא דחד גברא בתרי ספרי אע"ג דהוו תרי עניני דומיא דההיא דראש חדש טבת איכא פגמא ומה שכתב רבינו ענין אחד היינו משום דבשני ענינים אין קורין בתורה בספר אחד וכמו שכתבתי בתחילת הפרק הקורא יש לו לדלג ממקום למקום בענין אחד כגון אחרי מות ואך בעשור והשתא קאמר דאפילו בענין אחד דבספר אחד שרי לקרות חד גברא בתרי ספרי לא יקרא משום פגמו של ראשון עכ"ל:
וכן פסק בשולחנו הטהור סימן קמד' ס"ד סתם בלא חילוק וז"ל אין קורין לאדם אחד בשני ספרי תורה משום פגמו של ראשון אבל שלשה גברי בשלושה ספרים כגון ראש חדש שחל להיות בשבת ליכא משום פגם דמשמע בהדיא דאדם אחד בשני ספרי תורה אפילו בשני ענינים איכא משום פגם וכן הוא דעת כל הפוסקים כלם פה אחד:
הא למדת מכל מאי דכתיבנא מאדם הגדול הלא הוא הרמ"בם ושאר הפוסקים כלם שוים לטובה דבכל מקום דאיכא חששא לפגמו של ספר תורה חיישינן:
ואחרי הודיע אלהים לנו כל זאת נבוא להכריע על המחלוקת שנחלקו התלמידי חכמים בנושא שאלתינו בטעות שקרה שהוציאו הספר המיוחד ליום טוב במקום הספר המיוחד לשבת ועל זה נחלקו לשתי כיתות יש מהם אומרים שיביאו הספר תורה להיכל ויוציאו הספר המורגל דכיון שבכל השבתות מוציאין אותו הספר יאמרו הקהל שהיום לא הוציאוהו הוא בשביל חסרון או טעות שנמצא בו ואחרים אומרים שאדרבא הוא פגם לספר תורה שכבר הוציאוהו דכיון שבמקרה הוציאוהו ועכשיו מחזירין אותו להיכל בלא קריאה בודאי יאמרו שהספר פגום ומוטעה לזה נשיב ונאמר שהדין עם הכת השנית שאמרו דאין מחזירין את הספר להיכל שלא יאמרו שהספר פגום והטעם הוא מבואר דאפילו שקראו בספר תורה כבר כמו הכהן גדול שקרא אחרי חות ואך בעשור לא התירו להביא ספר תורה אחר לקרות בו ובעשור שבחומש הפקודים דים משום פגמו של ספר תורה כל שכן וקל וחומר בנדון דידן שאם יחזירו הספר תורה להיכל בלא קריאה כלל שיאמרו בודאי שהספר פגום ומוטעה אבל החששא שאמרו הכת ראשונה שמא יאמרו שהספר של שבתות הוא פגום ולכן לא הוציאוהו הוא רחוק דכבר ראו שבטעות ובמקרה הוציאו ספר של יום טוב ואף שנאמר דיש מקום לחששא זאת לא נפטרנו שאם יחזירו הספר של יום טוב להיכל שלא יאמרו שהספר פגום וכיון שהדבר כן יותר טוב דנחוש לפגמו של זה הספר שהוציאוהו כבר שהוא גלוי ומפורסם לעיני כל וכיון שעלה לא ירד זהו הנראה לנו לעניות דעתינו להשיב על זה המחלוקת בנ"ד:
ואכתי פש גבן להשיב הספק השני שנסתפק ה"ה שאמר דאפילו נאמר שיקראו בספר שהוציאו שטעם פגמו הוא יותר אמיתי יש עוד טעם אחר לדחות הספר שהוציאו לפי שצריך לגלול מפרש' ימים טובים לפרשת השבוע ואין כבוד לצבור להמתין לגלילה וגם לזאת אל יחסר לנו ראיה וטעם לשבח לתרץ זאת הקושיא:
כתב הרב מרדכי בהגהותיו בפרק הניזקין וז"ל השיב השר משאנץ וששאלתם על ס"ת שנקרע ג' שיטין הא אמרינן פ' הקומץ רבה אמר רב חננאל אמר רב קרע הבא בשני שיטין יתפור בשלש לא יתפור ומסיק התם דהא לא יתפור מיירי בדאפיצא אבל לא אפיצן כי הני ספרי דידן אפילו בשלש יתפור וכיון דשרינן בג' ה"ה בד' וה' ואפילו טובא לא שנא ודוקא בגידין אבל בשאר דברים לא כדאיתא התם בהדיא ודוקא באותה יריעה אין קורין אבל בשאר יריעות קורין והא דאמרינן פ הניזקין ס"ת שחסר יריעה אין קורין בה משום דחסר במילתיה מסתבר טעמא משום כבוד צבור כדאמרינן התם רבה ורב יוסף לא קרו בחומשין בב"ה משום כבוד צבור וה"ה נמי בס"ת שחסר יריעה אחת ומוטב ידחה כבוד צבור היכא דלא אפשר קודם שתדחה תקנת חכמים שנתקן מימי משה לקרות בתורה דכה"ג אמרינן שלהי פ' בתרא דמגילה אין גוללין ס"ת בצבור מפני כבוד צבור ומעשים בכל יום שגוללין ביום טוב או ר"ח כשאין שם ס"ת אחר ועוד תדע גבי חסר יריעה אחת קאמר אין קורין ולא קאמר אסור לקרות כדקאמר גבי ספרא דאפטרתא אסור למקרי בצבור דלא ניתן ליכתב אלא ודאי ש"מ אין קורין היכא דאפשר אבל היכא דלא אפשר שרי עכ"ל:
וכן פסק הרב יוסף קארו בשולחנו הטהור סימן קמ"ד ס' ג' וז"ל אין גוללין ס"ת בצבור מפני כבוד הצבור ואם אין להם אלא ספר אחד והם צריכין לקרות בשני ענינים גוללין וידחה כבוד הצבור עכ"ל:
נמצינו למדין מהאי דכתיבנא מהמרדכי וממה שפסק הרב ז"ל דאף על גב דאמרו אין גוללין ס"ת בצבור מפני כבוד הצבור הוא דוקא היכא דאפשר בלאו הכי אבל היכא דלא אפשר גוללין וידחה כבוד הצבור אם כן בנ"ד שאם לא נתיר לגלול הספר תורה חיישינן לפגמו של ס"ת מוטב שיהו גוללין וידחה כבוד הצבור מפני כבוד ספר תורה כיון דלא אפשר בלאו הכי ובודאי שימחלו הצבור על כבודם בזה הענין:
זאת ועוד אחרת מצאתי שפסק הרב יוסף קארו סי' תרפ"ד ס' ג' אם חל ר"ח בחול מוציאין שני ספרים וקורין באחד ג' בשל ר"ח ובשני קורא אחד חנוכה ואם טעה החזן וקרא ד' בשל ר"ח אם לא הוציאו ספר שני אין צריך לקרות יותר אבל אם הוציאו ספר שני משום פגמו צריך לקרות חמישי בשל חנוכה ע"כ:
הרי לנו מזה הדין דאע"ג שאמרו חכמים אין מוסיפין בר"ח על ד' ובם אחרו אין משגיחין בחנוכה דר"ל שר"ח עקר כיון שהוציאו ספר שני משום פגמו התירו לקרות חמישי בשל חנוכה וכל שכן בנדון דידן שבטעות הוציאו הספר של יום טוב שיתירו לגלול אותו מפרשת יום טוב לפרשת שבת וידחה כבוד הצבור משום פגמו של ספר תורה דאם דחינן מה שתקנו חכמים משום פגמו של ספר תורה כ"ש דדחינן כבוד הצבור ואף שהם עצמם ימחלו על כבודם כדי שלא יאמרו הספר פגום:
העולה לנו מכל האמור שהדין עם הכת השני שאמרו שלא יחזירו הספר להיכל בלא קריאה אלא מכיון שבטעות הוציאוהו יקראו בו כדי שלא יאמרו הספר פגום יען הראיות והטעמים שכתבנו ואם בשביל הקושיא שהקשה ה"ה שאין קורין בו לפי שצריכין לגלול מפרשת יום טוב לפרשת שבת וקיימא לן אין גוללין ס"ת בצבור גם זו אינה קושיא כמו שהוכחנו בראיות ברורות זהו הנרא' לנו לעניות דעתינו להלכה ולא למעשה כי זה נאה ליושב על כסא אשר לו משפט ההוראה וה' ברחמיו ירפאהו רפואה שלמה ונשאל מהיוצר יאיר עינינו בתורתו ויצילינו משגיאה וישים בלבנו יראתו ואהבתו אכי"ר:
בשנת ובסדר וידגו לרוב בקרב הארץ לפ"ק:
נאם הצעיר משה בלא"א שמואל ישראל ס"ט: