שאלה פעם אחת הייתי מהלך בדרך ארוכות וקברות מצאתי ראיתי את שאהבה נפשי ואנכי פציתי פי כדברים האלה לאמר לכה דודי נצא השדה נתעלסה באהבים. והנה אנחנו הולכים הלוך ודבר בגן לרוח היום בחקל תפוחים. ושם ראינו ראייה אחת אילן בגו ארעא. והנה הו"שם חזרת גלים תוך תוך תפ"וח סר"וח תוצאותיו וירק דשא בטוב טעם נגמר פריו למאכל. בעת ובעונה הזאת עיני לשמיא נטלית להלל ולשבח. לאדון הכל אשר יצר אח האדם בחכמה ונתן בו דיעה ובינה והשכל לדעת לעשות את כל מלאכת עבודת זרע זרוע אשר יזרע כי מצאתי ראיתי אחרי הדרישה והחקירה כדקא יאות כי מגרעין אחד שנזרע בתוך התפוח הצליח ועשה פרי למעלה ולעת ערב חזרתי לאחורי בביתי ובחומותי ואשתומם על המראה ועלתה במחשבה לפני לעשות כדבר הזה אמנם לא ידעתי אם כשר הדבר כדת של תורה כי חוששני לו מחטאת מקרא שכתוב שדך לא תזרע כלאים. ותמן תנינן אין מביאין ירק באילן או כלך לדרך זו כי כיון שאיננו מרכיב בד בבד (רצוני לומ' בגוף האילן) כי אם בפרי יהיה מותר ואם יאמר אומר דבר תורה מותר ואין בו כלאים. עמד השואל ושאל אם יש בו אר"ש גזרה ואיסורו מדבריהם או נודע כי בהיתרא קא טרח ואפילו מדרבנן ליכא איסורא: כי על כל אלה אמצא חן בעיניך אתה זה אחי רעי ומיודעי ה"ה החכם הנעלה כהר"ר משה ישראל נר"ו יאיר הפותח יד בתשובה ובה לקבל שאלתי ובקשתי חגור חרבך על ירך סכינא חריפא והשב תשיב והשג תשיג דבר אמת ובדק ומהת"מש:
תשובה שאול שאל האיש איש האלדים שאלה כלולה ביופי והדר ובהלצה צמה ומפוארה מה נמלצו לחכי אמרותיו נופת תטפנה שפתותיו שפתותיו שושנים ששונים בהלכה ויעקב איש תם יושב אהלים באהלי של שם ועבר ה"ה הגביר המרומם חכם הנעלה אחד מזקני קהלתנו הקדושה ומפקידי מדרשנו של עץ חיים בר אוריין ובר אבהן כהר"ר יעקב בן איש חי ורב פעלים מקבציאל החכם הנעלה כהר"ר משה די גאויש זצוק"ל. מלפני אלוה יעקב יבא עזרו וטובו ויקיים בו מקרא שכתוב ויבא יעקב שלם שלם בתורתו שלם בגופו שלם בממונו אכי"ר. ויען שמצאתי חן בעיניו לשאול אותי דבר גדול כזה עמוק עמוק מי ימצאנו ואני מצעירי הכתה הראשונה ובביתי אין לחם ואין שמלה עם כל זה לא יכולתי להמנע מזה לחוות דעתי הקצרה והקלושה יען הוכרחתי לשלם חובי המוטל עלי וההכרח לא יגונה וקודם עמדי על פרק התשובה ובטרם כל אחזיק טובה על כמה מעלות טובות למורנו ורבנו עלי על כל הכבוד שעושה לי בכל פעם ופעם להרים דגלי ולשים מושבי בין הגדולים והנה נא ידעתי שאינני כדאי והגון לכל הכבוד הזה כי מה אני ומה ידיעתי. אמנם הוא ממדת טובו וענוותנותו להשפיע מטובו לזולתו ה"ה הפטיש החזק סיני ועוקר הרים פום ממלל רברבן נברשתא דדהבא טבא לעטרת צבי ולצפירת תפארה החכם הכולל הרב המובהק אב"ד ור"מ ומ"ץ מ"ו שלם נר"ו. האל ברחמיו יציבהו בקו הבריאות ויאריך ימים על ממשלתו וירומם תפארתו לט בת ביתו ובניו ולטובת קהלתנו הקדושה עד בא לציון גואל אכי"ר. ועתה באתי להשתעשע בדברי רב"ה להשיב עליה תשובה ואבטח בגור שוכן מעונה שיצילני משגיאות וידריכני בדרך הישרה ובהיות שאדני השאלה הזאת ויסודיה הוטבעו על דיני ההרכבה צריכין אנו להביא מקור זה הדין מים התלמוד אשר משם תצא תורה ויאיר לנו בזאת ההוראה וזה החלי בעזרת צורי וגואלי:
איתא בגמ' בפרק האשה נקנית פרק ראשון דף ל"ט אמר רב אסי אמר ר' יוחנן לוקין על הכלאים דבר תורה אמר ליה רבי אלעזר בר' יוסי והאנן תנן הכלאים מדברי סופרים לא קשיא כאן בכלאי הכרם כאן בהרכבת האילן כדשמואל דאמר שמואל את חקתי תשמורו חוקים שחקקתי לך כבר בהמתך לא תרביע כלאים שדך לא תזרע מה בהמתך בהרבעה אף שדך בהרכבה ומה בהמתך נוהג בין בארץ בין בח"ל אף שדך נוהג בין בארץ בין בח"ל ואלא הכתיב שדך ההוא למעוטי זרעים שבח"ל:
ופר"שי לוקין על הכלאים. בחוצה לארץ דבר תורה כדיליף לקמיה: בהרכבת הא לן מין בשאינו מינו: חקתי תשמורו. מדלא כתיב ושמרת את חקתי משמע את חקתי אשר מעולם תשמרו מלמד שהזהיר את נח ובניו עליהן ואלו הן החוקים בהמתך לא תרביע כלאים שדך לא תזרע ואיזו זריעת כלאים שאני אומר שחקקתים לך כבר דומיא דבהמה דבר המסוים והיינו הרכבה ומהכא נפקא לן בסנהדרין דבני כח הוזהרו עליהן והכא אתה מוסיף ללמוד מהקש זה דומיא דבהמה אפילו בח"ל דהא חובת הגוף היא אף שדך בח"ל: והכתיב שדך. המיוחד לך וח"ל לא הקנו לך מן השמים: ההוא למעוטי זרעים דכלאי הכרם בח"ל דמשום דאפקיה בלשון זריעה כתב שדך עכ"ל:
הרי לנו בבירור מהאי סוגיא דגמ' דהרכבת האילן אסור דבר תורה בכל מקום בין בארץ בין בחוצה לארץ אמנם אין אנו יודעים עדין היאך זאת ההרכבה לכן אציע לפניך האי מתני' מפרק ראשון מה כלאים: תנן אין מביאין אילן באילן ירק בירק ולא אילן בירק ולא ירק באילן רבי יהודה מתיר ירק באילן: ופירש הרמ"בם אין מרכיבים אילן באילן כשישתנו המינין וכן ירק בירק ואין הלכה כר' יהודה:
וכתב הוא ז"ל בפרק ראשון מה' כלאים הלכה ה' כלאי האילנות הרי הם בכלל מה שנאמר שדך לא תזרע כלאים כיצד המרכיב אילן באילן כגון שהרכיב ייחור של תפוח באתרוג או אתרוג בתפוח הרי זה לוקה מן התורה בכל מקום בין בארץ בין בחוצה לארץ וכן המרכיב ירק באילן או אילן בירק לוקה בכל מקום:
וכן פסק הרב יוסף קארו בשולחנו הטהור סימן רצ"ה ס' א' מלה במלה כמ"ש רבינו ולכן לא העתקתיו שהוא ללא צורך אמנם בס' ג' הוסיף יותר וז"ל מותר לזרוע זרעים וזרע אילן כאחד וכן מותר לערב זרעי אילנות ולזרעם כאחת שאין לך כלאים באילנות אלא הרכבה בלבד בין אילן בירק בין ירק באילן בין ירק בירק שאינו מינו עכ"ל:
ויש לתמוה על רבינו שלא הביא הרכבת ירק בירק כיון שהמשנה כתבו דנראה שהכל שוה והכל דין אחד והרב כסף משנה הרגיש זאת הקושיא ותירץ בזה האופן ואף על גב דבמתניתין תנן ירק בירק נמי אסור השמיטו רבינו משום דבהאי בבא אתא לאשמועינן דלוקה בכל מקום ואילו ירק בירק בח"ל מישרא שרי וכדאמרינן דשדך אתא למעוטי זרעים שבח"ל וסובר רבינו דמהרכבה נמי ממעט דהא בהרכבה משתעי קרא ואכתי קשה דהוה לרבינו למכתב דאם הרכיב ירק בירק בארץ ישראל לוקה ויש לומר דהא לא איצטרי' ליה שאם על זריעת שני מיני זרעים בא"י לוקה מכל שכן שלוקה על הרכבתן עכ"ל:
ואעפ"י שאיני כדאי ולא הגון להכריע את דבריו מחמת קוצר ידיעתי מכל מקום רואה אני את דבריו שהם כפתור ופרח ובהם מתורצים דברי רבינו ז"ל אמנם עכשיו יש לי תימא על דבריו ז"ל דבסעי' א' פסק כדברי רבינו שלא הזכיר ירק בירק ובסעי ג' פסק כדברי המשנה כיון שהזכיר גם כן ירק בירק ואם כן נראה שדבריו סותרים תרים זה לזה לכן נלע"ד לתרץ דבס' א' סבירא ליה כרבינו דירק בירק אינו אסור דבר תורה לחייבו מלקות בכל מקים ולכן לא כתבו בזה הס' דמיירי שלוקה בכל מקום ופליג עליה בחדא דאילו רבינו סובר דירק בירק מישרא שרי בח"ל כמו שהוא ז"ל תירץ דבריו והוא סובר דאיסורא מיהא איכא
אמנם הרב בעל הטורים סובר שהוא איסור תורה וז"ל אבל מותר לערב זרעוני אילנות עם זרעוני שדה ולזורען ביחד שלא אסרה תורה בח"ל אלא הרכבת אילן באילן בין אילן בירק בין ירק באילן בין ירק בירק שאינו מינו בין אילן באילן שאינו מינו ואפילו עץ סרק על עץ מאכל או עץ מאכל על עץ סרק וכו': וכן הוא דעת רש"י ז"ל מדקאמר דלא אתי שדך למעט אלא זרעים דכלאי הכרם בח"ל ולא קאמר זרעים דהרכבה: וגם מפשיטות המשנה נראה מדנקט כלן ביחד ובחדא מחתא מחתינן דכל אפיא שוין:
נמצינו למדים מכל האי דכתבנו דבהרכבת אילן באילן שאינו מינו או ירק באילן או אילן בירק לדברי הכל הוא דבר תורה ולוקין עליו בכל מקום אבל הרכבת ירק בירק שאינו מינו הוא מחלוקת הפוסקים דלדעת רבינו מותר בח"ל ולדעת הרב בית יוסף הוא אסור מדרבנן ולדעת הטור הוא אסור מן התורה:
ועדין חל עלינו חובת ביאור לבאר דהיאך רבינו חולק על המשנה דנראה שהכל שוה כמו שכתבנו לכן נ"ל להליץ בעדו ולתרץ את דבריו כפי ע"ד וק"ש דרבינו סובר דמהגמ' נראה בהדיא מדקאמר כאן בהרכבת האילן דממעט הרכבת ירק בירק דזה אינו אילן ועם הכח הזה הוא מתרץ דברי המשנה דאף שכללן כלן יחד אינם שוים אלא הא כדאיתא והא כדאיתא אילן באילן או ירק באילן או אילן בירק אסור מן התורה בכ"ח ירק בירק דוקא בא"י אסור אבל בח"ל מותר:
ומעתה נבוא לדבר בנושא שאלתינו שנסתפק ה"ה אם מותר גמור להביא זרע של ירק לתוך הפרי המחובר לאילן כיון שאינו בגוף האילן או לפחות יהיה אסור מדרבנן או יהיה אפילו אסור דבר תורה כיון שהוא מחובר לאילן לזה נשיב ונאמר דלפום ריהטא דשמעתתא ולכאורה נראה דהוא מותר גמור וזה משני פנים הפן הראשון דכיון שאמר המשנה ירק באילן משמע שהוא בגוף האילן ולא בפרי והפן השני דכיון דאמר ירק באילן נראה שכבר הוא ירק כשהוא מרכיבו ולא זרע ירק ואם כן בנ"ד שהוא זרע ולא ירק בפרי ולא בגוף האילן כמו שהוא דרך ההרכבה נראה לכאורה שהוא מותר גמור.
ולבתר העיון וההשכלה הטיב בדברי רבותינו וחיפוש מחיפוש בספרי הפוסקים מצאנו ראינו דשדו ביה נרגא ושהוא בהפך מכל מה שאמרנו יען הראיות שנביא בג"ה דסותרים הפנים שאמרנו אחד לאחד למצוא חשבון וזה לך האות תנן בפרק ראשון דכלאים משנה ח' אין תוחבין זמורה של גפן לתוך האבטיח שתהא זורקת מימיה לתוכו מפני שהוא אילן בירק אין נותנין זרע דלעת לתוך התלמית שתהא משמרתו מפני שהוא ירק בירק:
ור"ש פירש מימיה לתוכו שהאבטיח מליאה מים ונמצאת הגפן שותה את המים ירושלמי ר' זכריה חתן דר' לוי בעי בלא כך אינו אסור משום זרעים תחת הגפן אמר ר' יוסי תיפתר במעמיק שורש למטה מג' טפחים חוץ מג' פירוש בלא כך שהוא תוחב הגפן לתוך האבטיח אפילו נטע אילן אסור משום זרעים תחת הגפן דאפילו גפן יחידית בעי הרחקה ומשני בשהעמיק שורש הגפן והאבטיח למטה מג' טפחים ושם הכניס זה לתוך זה ובמקום שהענפים יוצאים חוץ מן הארץ רחוקים זה מזה ג דאי משום זרעים תחת הגפן יחידית שרי ומשום אילן בירק אסור והא דנקט בירושלמי חוץ לג' לרבנן דתנן לקמן בפ' ו' עבודת הגפן לכל רוח ו' טפחים ה"ל למינקט חוץ לו' ושמא סבר ליה כר' עקיבא דאמ' עבוד' הגפן ג' ע"כ:
הרי לך בהדיא מהאי מתני' דהמרכיב לתוך הפרי הוא אסור כמו המרכיב בגוף האילן או הירק שהרי האבטיח הוא הפרי ואפילו הכי אמר שהתוחב בו זמורה הוא אילן בירק וגם כן למדנו שהנותן זרע באילן או בירק הוא שוה למביא ירק לתוך האילן או לתוך הירק שהוא אסור מכיון שאמר שאין נותנין זרע דלעת לתוך החלמית מפני שהוא ירק בירק ואם כן נראה מכאן שהוא סותר כל הבנין שבנינו והיסודו' שתים שיסדנו להתיר בנדון דידן מפני שהוא זרע ולא ירק בפרי ולא באילן:
והגם שהוקים הירושלמי במעמיק שורש הגפן והאבטיח למטה מג' טפחים ושם הכניס זה לתוך זה ואם כן אינו דומה לנ"ד זה אינו קושיא שזה היה מוכרח לאוקומי' בזה האופן לפי שהיה זמורה של גפן ובלא כך היה אסור משום זרעים תחת הגפן הא אם היה יחור של אילן אחר שלא היה בו זאת הקושיא היה אסור משום אילן בירק אף שיהיה מעל הארץ כמו בנדון דידן:
ואם עדין תבע לך דמהאי בבא דזרע דלעת בחלמית אינה ראיה לנדון דידן לאסור זרע ירק בתפוח משום הרכבה דאילו התם הוא זרע ירק בירק ושמא הוא דרך הרכבה בירק בכי האי גוונא אבל באילן אין דרכו בכך לכן נביא לך ראיה אחרת גדולה ועצומה בריא כאולם דלא תיסתר עוד:
כתב הטור בסימן רצ"ה ויש איסור הרכבה אפילו תחת הקרקע כגון זמורת גפן שהבריכה תחת הקרקע אסור לזרוע עליה אלא אם כן יש על גבה עפר ג' טפחים ואפי' הבריכה בתוך דלעת או בתוך סילון של חרס מפני שנשרש בו והוה לוה מרכיב ירק באילן אבל הבריכה בסלע אפילו אין עליה עפר אלא שלש אצבעות מותר ודוקא כה"ג שנקרא עליו שם אילן קודם שהבריכה אבל מותר לזרוע אצל האילן אף על פי ששרשי הירק נכנסין בתוך שרשי האילן כיון שאין על השרשים שם אילן וכ"ו:
והרב בית יוסף כתב ויש איסור הרכבה אפילו תחת הקרקע כגון זמורת גפן שהבריכה תחת הקרקע אסור וכו' משנה פ' ז' דכלאים המבריך את הגפן בארץ אם אין עפר על גבה ג' טפחים צא יביא זרע עליה אפי' הבריכה וכו': ומה שכתב ודוקא כה"ג שנקרא עליו שם אילן קודם שהבריכה וכו' ואפילו במבריך דוקא בזמורת וכו' כ"כ הר"אש בה' כלאים וז"ל לכתחילה מותר לזרוע בצד הגפנים ב' מיני זרעים בח"ל וכן עמא דבר שזורעים בא הגפנים וצריך לדקדק שאף ע"פ שאין איסור כלאים מכל מקום יהא אסור משום הרכבת ירק באילן דאסור מן התורה אף בח"ל דשרשי הירק נכנסים בתוך שרשי הגפן כי ההיא דתנן המבריך את הגפן בארץ וכו' פירוש המבריך היינו שלוקחין זמורה מגפן אחד ומשכיבין אותה תחת הארץ ומוציאין ראשה מצד אחר ונעשית שם גפן לא יבוא זרע על גבה אפילו הרחקה קה ששה טפחים מן הגפן ומדקדק עליה בירושלמי אמאי אסור אי משום שהשרשים נכנסים בגפן ואסור משום הרכבת ירק באילן מאי איריא גפן אפילו כל אילן נמי כדתנן אין מביאין ירק באילן ואי מש ם עבודה שצריך להרחיק מן הגפן שתחת הזרעים כמו מן הגפן שבצד הזרעים נתני ששה כדין עבודה כר' עקיבא דאמר ג' אי כר' עקיבא אפילו מן הצד יהא אסור ומשמע דוקא על גבה לא יביא הא מן הצד מותר ומשני לעולם משום הרכבה ושאני גפן דרכיך ונכנסים שרשי הזרעים לתוכו אבל שאר האילנות קשים הם ואין נכנסים לתוכו אלמא שמעינן מהך מתניתין ששייך הרכבה אפילו תחת הקרקע וא"כ נמי כשזרוע בצד הגפן נכנסין שרשי הזרעים בתוך שרשי הגפן ונהי דהזרעים מותרים מכל מקום יצא אסור לזרוע משום הרכבת ירק באילן וצ"ל דאע"ג דשייך הרכבה תחת הקרקע הני מילי כשמבריך זמורה תחת הקרקע שכבר היה שם אילן עליה קודם שהבריכה אבל מה שנכנסין שרשי הזרעים בתוך שרשי האילן לא מיקרי הרכבה דאין שם אילן על השרשים תדע לך שהרי גפן יחידית עבודתה ששה טפחים אע"פ שהשרשים מתפשטים חוץ לו' ולא חיישינן להרכבה אלמא לא מיקרי הרכבה מה שנכנסין תחתיה לתוך השרשים כיון דאין שם אילן עליה עכ"ל:
הא למדת בהדיא ממה שפסק הטור דיש איסור הרכבה אפילו תחת הקרקע דאפילו זרע ירק אסור להרכיבו על האילן וכן הוא דעת הרב בית יוסף שהביא דברי הרא"ש שסובר שהוא אסור מן התורה אפילו בח"ל וכן פסק הוא ז"ל בשולחנו הטהור עיין שם ואם כן זכינו לדין דאם בכי האי גונא דאינו מרכיב זרע הירק בתוך האילן אלא זורע עליו הוא אסו' מפני שנשרש בה והוה ליה מרכיב ירק באילן מכל שכן וקל וחומר בנדון דידן שהרכיב הזרע של ירק בתוך התפוח שהוא אסור דכבר הוכחנו לעיל דהפרי הוא כמו האילן או הירק להאי דינא דהרכבה:
ואכתי פש גבן לבאר קושיא עצומה שיכולין להקשות עלינו דמאי ראיה מהאי משנה דכלאים לומר שיש איסור הרכבה אפילו זרע בפרי דהרי לא מצינו שם פוסק שכתבו ואם כן אין הדין כהאי משנה לכן נשיב ונאמר לפי ע"ד דהדין דין אמת ויציב דהא משנה סתמית היא ואין בה חולק ואם כן היאך יכולין הפוסקים לחלוק עליה אלא הטעם שלא כתבוה מפני שרצו לכתוב סתם אין מביאין אילן בירק ולא ירק באילן ולא אילן באילן ולא ירק בירק ששם כולל בקיצור כל מה שאומר המשנה והראיה לזאת דהם סוברים דכל מיני הרכבה הוא אסור היאך שיהיה דהרי לא אמרו שיהא מות' אלא לערב זרע אילנות זה בזה ולזורען יחד וכן זרעי שדה עם זרעי אילנות ולזרען יחד שאין לך כלאים באילנות אלא הרכבה בלבד:
ואם נפשך לומר שלא יהא אסור אלא כשהישראל עצמו הוא המרכיב אבל על ידי גוי יהיה מותר הרי לך מה שכתב הרמ"בם בפרק א דכלאים הלכה ו' ואסור לישראל להניח לגוי שירכיב לו אילנות כלאים: והטו' מוסיף יותר על זה ואמר ואסור לקיים המורכב אבל הפרי היוצא ממנו מותר ואפילו לזה שעבר והרכיבו:
העולה לנו מכל האמור שהישראל עצמו אסור להרכיב זרע ירק בתפוח דבר תורה יען ההוכחות והראיות מהני אשלי רברבי דכתיבנא ואם על ידי גוי הוא אסור מדרבנן לדברי הכל וקצת מהפוסקים סוברים דאסור אפילו לקיים המורכב ואינו מותר אלא הפרי היוצא מהמורכב הנראה לע"ד כתבנו להלכה ולא למעשה כי זה נאה ליושב על כסא ההוראה כי לו נאה כי לו יאה ונשאל מהיוצר יאיר עינינו בתורתו ויצילנו משגיאה וישים בלבנו אהבתו ויראתו אכי"ר:
בשנת ובסדר ויכתב משה את התורה הזאת לפ"ג:
נאם הצעיר משה בלא"א שמואל ישראל ס"ט