הקדמה
יושב הכרובים ושוכן הערבות ממכון שבתו השגיח אל עולם השפל להטיב ולהרבות המין האנושי כאשר סדר הטבע ובלב כל חכם לב נתן חכמה לדעת ולהבין איזה דרך ישכון אור ליישב העולם. זה בנטוע פרחים ציצים וצמחים וכל עין נחמד למראה וטוב למאכל זה לפאר פעולות הטבע לתקן ולהדר אותם עד יגיעו לתכלית מבוקשם. זה בונה זה סותר על מנת לכנות זה עשה בים דרך לרכוב אניות ולדרוך בציות. זה חתר עד טבור הארץ להוציא מבטנה הכסף והזהב ודוב פנינים זה שקל בפלס תבונתו האויר הזך וזה מדד השמש והירח והכוככי' ואלו באתי לספר מה שחקרו המבינים התוכנים וחכמי הניתוח ודומיהם תקצר היריעה מהכיל:
עוד דבר כפי דבר גדול מצאו המבינים להרבו' החכמו' ולמלאת פני תבל תבונה. והיא מלאכת ההדפסה. כי מבלעדה יכבד מאד על החוקרים להכין ספר וללמד דעת כי אם יהיו כל בני אדם לבלרים. לא יוכלו להספיק ספרים מה שיוכל לצאת לאור העולם באמצעות הדפוס כי ברגע כמימריה ימלאו גליונות מה שלא תשיג יד הסופר להוציא בשנה אחת וכל זה הוא דבר השוה לכל נפש למען ימצא מבוקשו בידיעת הדברים על בוריים:
ובהיות שבמדרש הגדול הזה מדי חודש בחדשו משיבים מלחמתה של תורה השערה קולעים אל השערה ולא יחטיאו המה מעלת הבעלי תריסין היושבים ראשונה במלכות בעשותם תשו"בה שלימה כל אחד בודק עד מקום שידו מגעת ובידם החזקה מוציאים לאור תעלומה וברבות הטובה רבו אוכליה ולברך על הראייה נותנים אותם תחת מכבש הדפוס ויראו כל העדה כי השיגה ידם ושמם הטוב הולך עד קצות הארץ בראותם מרגליות טובות דבש וחלב תחת לשונם וכל אחד אומר הב הב מתשובות החשובות האלו כי כל העדה מתאוים לשמוע דבר ה' ושותים בצמא את דבריהם:
לא ראי זה כראי זה הלואי אוכל לקחת פלך השתיקה ולא אהיה מוכרח לדבר בפני גדולים ממני בחכמה ובמנין כי יראתי מאד לנפשי ויאמר לי לכי איך העזת פניך להשיב תשו"בה ועדיין לא שימשת אח רבותיך כל צרכך הלוא טוב לשום מחסום לפיך ואוטם שפתיו נבון ולכן איעצך השמר פן לא ייטבו דבריך ויענו עליך כמה יוסף איכא בשוקא:
אך אמרתי ללבי לא זו הדרך לבקש את דבר ה' לא טובה עצתך בפעם הזאת לא הבושה טובה בכל העתים יען החכם אמר עת לחשות ועת לדבר ואלו גברה הבושה על האנשים יפשטו בגדי הזריזות וילבשו בגדי העצלה ולא הביישן למד: ואחר דברי זאת נכנסה בי רוח חדשה ולקחתי קסת הסופר במתני וגמרתי בדעתי להשיב שואל דבר:
אמנם בטרם כל אחזיק טובה אל מעלת פרנסי וגזבר עץ חיים העומדים על המשמר בבקר ובערב להשקות את הגן במימיו הנאמנים מנים על אשר הוציאוני ממחיצתי להרים דגלי ולשים מושבי בין הראשונים והנה נא ידעתי שאינני כדאי לכל הכבוד הזה כי מה אני ומה ידיעתי ובאתרא דמרי ביתא תלא זייניה תמן רעייא קולייתיה תלא:
אכן עשתונותי השיבוני מהלך כי נזעק"ת הלוא ידעת אם לא שמעת כי ממדת הטובים להשפיע מטובו לזולתו ולכן אף כי לא למדת ספר כחביריך ראוך מעולם שוקד על דלתות התורה יום יום ולא מנעת עצמך מבית המדרש אפילו שעה אחת ומצד זה זכית להרחיב גבולך ולשבת במקום גדולים: ובראותי כי כן הוא אמרתי לכרך אותם בברכה ארוכה ואחלה לה' יכלו ימיהם כטוב ושניהם בנעימים יצליחו באונם הונם וממונם ויאריכו ימים יוציאו מגזעם פארת ויחדו יהיו תמים יחיו דגן ויפרחו כגפן ויירשו שני עולמים אכ"יר:
ואליכם חברי הנעימים אחלה פניכם אל תדיחוני בשתי ידים כי יודע אני כי בשלי הצע"ר הגדול הזה עליכם לירא עלי אם אכוין להלכה אם לא: אקוה מרוב ענוותנותכם שתורוני במה שגיתי ותודיעוני במה נכשלתי: ידוע כי מטבע האדם לבקש האמת ואם מציאת האמת היתה נוחה מה יתרון לחכם מן הכסיל אך רבים בקשו להשיגו ומקוצר המשיג או מעומק המושג לא מצאוהו תעו מן הדרך ומיראתי זאת שאלתי ובקשתי מאתכם הופיעו נא באור שכלכם עלי להאיר מחשכי וה' הטוב יגמלכם שכר טרחכם ופרי מעללכם:
ובזה אשים קנצי למלין לחלות לאל יתעלה יעמידני על האמת יפתח לי שערי הלכות לכל אכשל בלשוני ואל אבוש במעני ויהיו דברי ומאמרי מעורבים בעיני הבריות ואמצא חן ושכל טוב בעיני אלדים ואדם: