הקדמה
ראשית בכורי ארש"י לתת תודה לאדון ההודאות ולומר לפניו את ההלל הגדול על הטוב שגמלני שהוציאני ממדרגתי והכניסני אל המדרגה העליונה מקום שבני עליה שם לחוות דעתי על השאלות כאחד מהם. ובראותי את קוצר דעתי ודלות שכלי אחזתני רעדה וארכובותי דא לדא נקשן. ואירא עד מאד לעמוד במקום גדולים ה"ה החכמים חכמי המדרש המפורסם בכל העולם הנקרא בשם עץ חיים וכל שכן וקל וחומר אל מול פני המנורה המאירה הפטיש החזק סיני ועוקר הרים. ה"ה החכם הכולל הרב המובהק מורנו ורבנו כמוה"רר יצחק חיים אבן דנא די בריטו נר"ו. כי מי אנכי להיות ממורי הוראות ולחוות דעתי בדין לפני המאור הגדול. בהיותי נעדר מכל חכמה ובביתי אין לחם ושמלה. ואיך לא אירא לכתוב ולדון מול ארשת שפתיו. שכל דבריו ישרים ונכונים. ואחר כל זאת אמרתי אל לבי להפטר בלא כלום אי אפשר כי המוכרח לא ישובח ולא יגונה. ובטובו של מורי הרב בטחתי כי הוא אשר הביאני עד הלום. והוא יתמיד חסדו עמי. להנחני במעגלי צדק ולהוציאני מעמק הבכא. ועם עזרת הצור ב"ה לא אכשל בדבר הלכה. לפיכך אני חייב להתפלל לאל עליון יאריך ימי מורנו הרב על ממשלתו וירומם תפארתו עד בא לציון גואל אמן:
עתה באתי להקריב שבח תודה כפי החוב המוטל עלי לשבח לפאר אל הרוזנים וקצינים ה"ה מעלת הפרנסים ומנהיגי החברה המפוארה עץ חיים המחזיקים ביד התלמידי חכמים להגדיל את התורה ולהאדירה. על כל הטובה שעשו עמדי. כי הביאוני אל מעלה רמה להיותי בתוך יחידי סגולה ונתנו לי מהלכים בין העמו"דים האלה. לא בהכנתי וביושר שכלי. כי מכיר אני קוצר דעתי ודלות ערכי. כי אם לגודל טובם וחסדם. כי חפצם ומאווים להטיב. אתה ה' תשמרם יכלו ימיהם בטוב ושניהם בנעימים אכ"יר:
הנה ברך לקחתי וברך ולא אשיבנה עד צאתי מן החוב המוטל עלי לשבח לפאר לאוהבי וחברי הנעימים. שהם חכמים ונבונים. קטנם עבה ממתני. וצפורנם טובה מכרסי. ה"ה חכמי ומשכילי בית מדרשינו יע"א. על כן אחלה פניהם שיעזרוני להוציא לאור משפט ולבל אכשל בדבר הלכה ומה' תהיה משכורתם שלמה וכפולה אכ"יר: