שאלה מ מספקא לן במה שכתב מרן ז"ל בש"ע א"ח בהלכות שבת סי' ש"א מ"ב סעיף המוצא תפילין בשבת בבזיון במקו' שאין משתמרין בזמן שאין שם סכנה וניכר שהם תפילין שיש בהם רצועות והן קשורות שיכול ללבשן יכניסם זוג זוג דרך לבישה עד שיכניסם כולם וכו' יעויין שם אם כוונת מרן בדין זה על תפילין העשויים אליבא דרש"י ז"ל דוקא כיון דמנהג העולם בתפילין דרש"י המוצא אותם יכניסם זוג זוג דרך לבישה ואותם דר"ת ז"ל אינם מלבוש ויניחם במקומן או דילמא הכוונה על שתיהם יחדיו כי שקולים הם ויכניס הכל זוג זוג בין אותם דרש"י בין אותם דר"ת תו מספקא לן אם ימצאון יחדו שני מיני תפילין הללו ויהיה המוצאם ירא שמים שדרכו להניח תמיד ב' זוגות אם יותר לו להכניס ב' זוגות זוג דרש"י וזוג דר"ת כאחד. בתר דידיה אזלינן כיון שדרכו בכך וכמלבוש נחשבו לו או דילמא בתר כולי עלמא אזלינן דלא מנחי אלא חדא זוגא לא יכניס כי אם זוג זוג ומה גם דחדא מינייהו אליבא דהלכתא ואידך כרצועות בעלמא על הכל יורנו המורה ותעלומה יוציא אור ושכמ"ה כי"ר:
תשובה על מה שנשאלתי תחילה בהא שכתב מר"ן ז"ל בשלחן ערוך א"ח בהלכות שבת בסי' ש"א המוצא תפילין בשבת בבזיון וכו' אם כוונת מר"ן בדין זה על תפילין העשויין אליבא דרש"י ז"ל דווקא וכו' ואותם דרבינו תם ז"ל אינן מלבוש ויניחם במקומם וכו' אומר אני כי חלילה וחס שתהיה זאת כוונתו ר"ל שהמוצא תפילין דר"ת שיניחם במקומם כי וודאי דאף אלו המוצאם בשבת בבזיון יכניסם זוג זוג ומן הטעם עצמו דאסר הרב הגדול הרדב"ז ז"ל למי שיש לו תפילין לדעת רבינו תם ורוצה לעשותם לדעת רש"י לשנות הפרשיות מסדר הנחתם.. שהוא ז"ל כתב וז"ל אע"פ שאין בזה צד פיסול שהרי אפילו לדעת רבינו תם צריך לכתוב אותם על הסדר ואין המחלוקת אלא בסדר הנחתם בבתים מ"מ יש בדבר איסור מצד שמזלזל בכבוד כל בעל סברה זו שהרי לדעתם התפילין כשרים ופוסל אותם ומורידן מקדושתם ואין לך איסור גדול מזה והרי לענין ציצית שאין בו קדושה אלא מצוה לבד נחלקו רב ושמואל דרב ס"ל אין מתירין מבגד לבגד ושמואל אמר מתירין ואע"ג דקימא לן בהא כשמואל מ"מ לגבי תפילין דאית בהו קדושה יש לחוש לדברי רב דהא טעמיה משום בזוי מצוה ואפשר דשמואל נמי מודה לרב בהא דאיכא בזוי קדושה ואפילו לטלית אחרת נאם מן הראשונה אמר רב כ"ש בנ"ד ותו דכתיב והקמות את המשכן כמשפטו וכי יש משפט לקרשים אלא כל קרש שזכה לינתן בצפון לא ינתן בדרום וכו' הכא נמי כיון שהפרשיות זכו לינתן כפי סברת ר"ת ובעלי שיטתו לא ינתנו כפי הסברה האחרת והריני מסדר בעלי סברת ר"ת אשר ראיתי כדי שתדע עד היכן מגיע זלזול כבוד העושה כן. תשובת הגאונים רבינו חננאל רבינו שרירא גאון ז"ל רב הברצלוני. רבינו תם בעלי הקבלה וכו' זיל קרי תשובה זו בספר דרכי נועם סי' ב' שהובאה שם הנה דאסר הרב לשנות הפרשיות מהסדר שהם מונחים בבתים שלהם אף שלא היה נראה לו מן הדין אסור מטעם זלזול כבוד והכא בנ"ד נמי מן הטעם הזה עצמו אין לעלות אפילו במחשבה כי כוונת מר"ן בדין הנזכר היא על תפילין העשוים אליבא דרש"י ולומר כי דווקא אלו המוצא אותם בשבת יכניסם דרך לבישה זוג זוג אבל אותם דר"ת אין להכניסם כנזכר אלא יניחם במקומם יען אשר העוש' כן היה מזלזל בכבוד כל החכמים והגאונים אשר הם מסברא זו כי הם שלמים וכן רבים כנזכר בתשובת הרדב"ז ויותר מהמה שלא הוזכרו שם וא"כ היה עושה התפילין שלהם אשר לדעתם קדש הם כחול חלילה אם היה מניחם שם במקומם ולא היה מכניסם זוג זוג כתפילין שהם אליבא דהרמב"ם ורש"י ז"ל והנה רגע עצמך שאחד הלך ממקום שנוהגים בו להניח תפילין אלו למקום שאין נוהגים בו אלא להניח תפילין העשוים כדעת ר"ת ודעימיה ואירע שלא מצא תפילין עמו יען שנאבדו לו או שכח אותם במקומו שיצא משם וכי יעלה על דעתך שלא יניח התפילין דר"ת ודאי שילבישם ולא יבטל ויזלזל מצות תפילין הכא נמי ודאי שילבישם זוג זוג כדרך שהוא לובש בחול ומכניסן. ולא יזלזל בכבוד החכמים הגדולי' והאדירים שהזכרנו כי לדעתם קדש גמור הם ואם לא היה מכניסן היה מזלזל בקדושתם ובר מן דין כי מי הגיד לנו דהתפילין העשוין אליבא דהרמב"ם ורש"י הם האמיתיים ר"ל שעשוים כהלכה דילמא התפילין דר"ת ודעימיה הם האמיתיים ומה שכתוב בספר המצוות ומ"מ נהגו בארץ אדום ובארץ ישמעאל כרבינו משה וכרש"י וגם שלחו כתב מא"י שנפלה בימה שעל קבר יחזקאל ומצאו שם תפילין ישנים מאד כסידור רש"י עכ"ל יש לומר שאם בארץ אדום וארץ ישמעאל נהגו כהרמב"ם ורש"י בכל הארצות אחרות נהגו כר"ת ודעימיה והכתב ששלחו מא"י לא ידענו מי ומי היו אותן המשלחים אלא כתבו סתם שלחו כתב מא"י ושמא לאו בר סמכא נינהו אותם ששלחוהו ועוד כי אורך הזמן המבלה ומכלה הכל והכל משועבד תחת הזמן ואין דבר נמלט מרשותו יש לתמוה קצת שלא בלה וכלה אותם התפילין והניחם באופן שעדיין יכלו לידע שהן כסידור רש"י. סוף דבר יהיה איך שיהיה המוצא תפילין בשבת בביזיון במקום שאין משתמרי' בין שיהיו עשויין כדעת הרמב"ם ורש"י או כדעת ר"ת ודעימיה יכניסם כדרך שהוא לובשן בחול זוג אחד בראשו וזוג אחד בזרועו וכן יעשה תמיד עד שיכניס כולם:
ולענין מה שנשאלתי עוד אם ימצאון יחדיו שני מיני תפילין הללו ויהיה המוצאן ירא שמים שדרכו להניח תמיד שני זוגות זוג רש"י וזוג דר"ת כאחד וכו' היה נראה דהותר לו דתנן בריש פרק עשירי דעירובין המוצא תפילין מכניסן זוג זוג רבן גמליאל אומר שנים שנים ופירש הרב עובדיה. זוג זוג אחד בראש ואחד בזרוע כדרך שלובשן בחול והיינו זוג וחוזר תמיד ומכניס זוג זוג עד שיכניס את כולם קסבר שבת זמן תפילין הוא אלא שחכמים גזרו עליהם גזרה שמא תפסק רצועה ויביאם בידו ואם ילבש יותר מזוג איכא בל תוסיף ואתי איסור בל תוסיף ומשוי להו עליה כמשאוי ורבן גמליאל סבר שבת לאו זמן תפילין הוא והיינו טעמא דשרו ליה רבנן בהצלה משום דתכשיט הוא הילכך מכניסן שני זוגות שני זוגות דשני זוגות הוי תכשיט: לפי ששנינו מקום יש בראש להניח בו שני תפילין וכל כמה דהוי תכשיט שרי ומשום בל תוסיף ליכא הכא דאין כאן מצות תפילין כלל אלא כשאר מלבוש דעלמא ואין הלכה כר"ג עכ"ל ומדקאמר הר"ב ואם ילבש יותר מזוג איכא בל תוסיף ואתי איסור בל תוסיף ומשוי להו עליה כמשאוי למדנו מדבריו בהדיא דלא הויין עליה כמשאוי אלא כשאר מלבוש דעלמא כל היכא דליכא איסור בל תוסיף ומדחזינן דכל הפוסקים פסקו כתנא קמא דזוג זוג מכניסן ולא יותר וגם הסכמת כל הפוסקים דשבת לאו זמן תפילין והוא הרב עצמו כן פירש בפ' ג' דברכות משנה ג' א"כ צריכים אנו לומר דמה שאמר בסוף דבריו ואין הלכה כר"ג לא קאי אלא על מה שסובר שמכניסן שני זוגות שני זוגות דבהא אין הלכה כמותו אלא כתנא קמא שסובר דמכניסן זוג זוג ואמנה בשאר דברים שסובר ר"ג דשבת לאו זמן תפילין ומקום יש בראש להניח בו שני זוגות תפילין על זה לא קאי מה שאמר שאין הלכה כמותו שהרי דעת כל הפוסקים דשבת לאו זמן תפילין כאשר כתבתי לעיל בסמוך וגם הא דרב שמואל בר יצחק דקאמר בגמרא מקום יש בראש להניח שני תפילין וכן בזרוע רבינו אשר ובנו רבינו יעקב פסקוהו להלכה ואחריהן נמשך מר"ן בשלחן ערוך א"ח בסי' ל"ד וא"כ ירא שמי' שדרכו להניח תמיד שני זוגי תפילין דרש"י ור"ת שמצא בשבת בביזיון תפילין משני סדרים הנזכרים של רש"י ור"ת היה נראה דמותר לו להכניסן שנים שנים דהיינו אחד דרש"י ואחד דר"ת בזרוע ואחר דרש"י ואחד דר"ת בראש כדרך שהוא לובשן בחול וחוזר תמיד ומכניסן שנים שנים בדרך זה עד שיכניס כולם דכיון דקיימא לן דשבת לאו זמן תפילין ומקום יש בראש להניח בו שני תפילין וכן בזרוע א"כ לא הויין עליה כמשאוי אלא כשאר מלבוש דעלמא דהא ליכא בל תוסיף והיכא דליכא בל תוסיף לא הויין עליה משאוי כמו שדקדקנו לעיל בדברי הרב עובדיה:
ואף למ"ד שבת זמן תפילין הוא כי מצא תפילין משני הסדרים שאמרנו של רש"י ושל ר"ת בשבת בביזוון. היה נראה דמכניסן שתי זוגות שתי זוגות כמו שהוא רגיל ללובשן בשאר ימות השבוע כי אפילו בחול דודאי זמן תפילין הוא אינו עובר בהנחתן משום בל תוסיף כמו שכתב רבינו יעקב בטור א"ח סי' ל"ד בשם אביו ז"ל וכתב א"א הרא"ש ז"ל לפי שנחלקו בו גאוני עולם ותפילין של אלו פסולין לאלו דתניא החליף פרשיותיה פירוש שנתן של בית זה בזה פסולים ואמרו חכמים מקום יש בראש להניח בו שני תפילין וכן בזרוע. לכן ירא שמים יצא ידי שניהם ויעשה שתי זוגות תפילין ויניח שניה' ויכוין בהנחתם באותן שעשויין כתיקונן אליבא דהלכתא בהן אני יוצא ידי חובתי והאחרים הרי הן כרצועות דעלמא. ואין כאן משום בל תוסיף דלא מקרי בל תוסיף אלא כשעושה חמשה בתים עכ"ל הרי כי בכלל דבריו דברי:
והנה ראיתי להרב בעל מעדני מלך שפירש על זה שאמר הרא"ש ואין כאן בל תוסיף אלא כשעושה חמשה בתים דאי עביד ארבעה בתים ואייתי אחרינא והנח גבייהו האי לחודיה קאי והאי לחודיה קאי כדאיתא בגמרא דסנהדרין פ' הנחנקין וכלומר כיון דאינו מחובר עם הבתים האחרים אינו חיבור להן והראוי למצוה היא המצוה והעודף כמי שאינו והוקשה לו כי בסוגיא דריש פ' בתרא דעירובין משמע בהדיא דאפילו אינו מחובר קא עבר בבל תוסיף ומשום הכי אין לו להכניס אלא זוג זוג כשמצא אותם בשבת ואומר אני כי חוץ מכבוד תורתו קושייתו לאו קושיא היא כי בפרק בתרא דעירובין מיירי בתפילין שהם מסדר אחד כולם כשרים ולפיכך אם הניח שתי זוגות תפילין כשרים עובר בבל תוסיף וההיא דהנחנקין שאינו עובר בבל תוסיף שאני דכתב פרשה אחרת ולא שייכא כלל לתפילין אבל בשני זוגות כשרים עובר בבל תוסיף כאשר יפה כתב הרב בעל מגן אברהם וכיון שכן יש לתמוה מאד על רמ"י ז"ל שכתב בסיף סי' ל"ד וז"ל ולהניח שתי זוגות תפילין מס"ר אחד שנוהגים בו יש להסתפק אם יש בו משום בל תוסיף דשמא דומיא דציצית שיכול ללבוש כמה בגדים שיש ציצית בהן וה"ה תפילין וכן משמט אמרם ז"ל בענין בל תוסיף כגון חמש פרשיות בתפילין דמשמע הא שתי זוגות לית בהו משום בל תוסיף או נימא ה"ה שתי זוגות מסדר אחד ואינו דומה לציצית שכל כסות חייב בהן ואגב ה' מינין בלולב אמרו ג"כ חמש פרשיות בתפילין ויש להחמיר שלא להוסיף כלל עכ"ל ואני בעניי תמיה עליו כי מה מספקא ליה הלוא משנה ברורה היא בריש פ' בתרא דעירובין דלהניח שתי זוגות תפילין מסדר אחד עובר בבל תוסיף כמו שכתבנו ולכן יפה הורה שיש להחמיר:
והנה ראיתי בשלחן ערוך א"ח סי' ש"א במגן אברהם על הדין הנזכר לעיל וז"ל זוג זוג הקשה בתוספת יום טוב כיון דקיימא לן דשבת לאו זמן תפילין א"כ יכניס שתי זוגות בבת אחת דלא עבר בבל תוסיף כיון דלאו זמניה הוא כדאיתא בגמרא עכ"ל וצריך לומר כיון דאנן לא בקיאין לכוין המקום ואם יניח שלא במקומו יהיה משאוי לכן לא יניח אלא זוג אחד ורש"א כתב דאפילו למאן דאמר שבת לאו זמן תפילין הוא אסור ללבוש יותר מזוג אחד דלא שרי ליה יוצר ממלבושו בחול עכ"ל והיה נראה לפי הב' תירוצין אלו כי בנדון שנשאלנו עליו מותר לו להכניסן שנים שנים בדרך שכתבנו דאי לתרוץ רש"א עד כאן לא אמרי זוג זוג אין טפי לא אלא משום דבתפילין מסדר אחד איירי שאין דרכו ללבוש בחול אלא אחד בזרועו ואחד בראשו ולא שרי ליה יותר ממלבושו בחול אבל בנ"ד שדרכו ללבוש בחול שתי זוגות בזרוע ושתי זוגות בראש אפילו כי מכניסן שנים שנים בכל פטם דרך לבישה שרי ליה שאינו יותר ממלבושו בחול ולתירוץ המגן אברהם התם הוא שיש לחוש שילבישם שלא במקומם ויהיה משאוי לפי שאינו לובש בחול תמיד כי אם אחד בזרועו ואחד בראשו ולפיכך אינו בקי לכוין המקום אם יכניס שתי זוגות בבת אחת ויהיה משאוי אבל הכא בנ"ד שהוא רגיל תמיד ללבוש בחול ב' זוגות בזרוע וב' זוגות בראש כי מצאן בשבת שרי ליה להכניסן ב' ב' לפי שהוא בקי לכוין המקום הראוי וליכא למיחש שיניח שלא במקומו ויהי' משאוי אם יכניס שתי זוגות בבת אחת:
אכן יש לדחות כל זה ולומר דלא שרי ליה להכניס בשבת ב' זוגות תפילין בזרוע וכן בראש משני סדרים שאמרנו בבת אחת כמו שהוא לובשן בחול. כי אע"פ שאינו לובש בשבת אלא כמלבושו בחול מה בכך שהרי ממה נפשך אחד מה"ב זוגות פסול והוי משאוי ויש לי ראיה גדולה לאסור מזה הטעם להכניס בבת אחת השתי זוגות תפילין הנזכרים. ממה שאמרו גבי חתיכה שאינה ראויה להתכבד שנתערבה באחרו' מין במינו ביבש כי אדם אחד יש להחמיר לאכלם דוקא בזה אחר זה שעל כל אחת יכול לומר בשעת אכילתו אין זה האיסור אבל כל שלשתם בבת אחת לא יאכלם דהא ממ"נ אוכל האיסור והכא נמי דכוותיה ודוק וגם אפילו אם נאמר כמו שרצינו לחלק לעיל בסמוך דשאני נ"ד כי להיות שהוא רגיל תמיד ללבוש שנים שנים בחול הוא בקי לכוין וללבשן במקום הראוי מה שאין כן התם בנדון דהרב בעל מגן אברהם. אעפ"כ כי מצא בשבת בביזיון במקום שאין משתמרין תפילין משתי סדרים שהזכרנו אין להכניס אלא זוג זוג יען אשר עדיין יש לחוש שיניח שלא במקומו הראוי עם היות שהוא בקי בו. וזה כי בחול שהוא מניח הב' זוגות בכוונה לצאת י"ח באותן שעשויין אליבא דהילכתא והשאר כרצועות בטלמא. ידקדק ויזהר להניחם במקום הראוי להם כדי להשיג התכלית הנכסף לו אבל בשבת שאם היה מכניסן ב' ב' לא היה בכוונה לצאת י"ח לפי שאין שבת זמן תפילין אלא בכוונה להצילן. אינו רחוק מן השכל הישר לחשוש שמפני כך לא ידקדק ליזהר שלא להניחם במקום שאינו ראוי ויהיה משאוי. ובר מן דין דהך מלתא שכתב ר"י בעל הטורים בשם אביו ואחריהם נמשך מר"ן דמקום יש בראש להניח בו ב' תפילין וכן בזרוע. לפי הנראה לאו הלכה ברורה היא והראיה הא דפ' בתרא דעירובין דפליגי תנא קמא ורבן שמעון בן גמליאל במוצא תפילין בשבת דתנא קמא סבירא ליה מכניסן זוג זוג ורשב"ג סבירא ליה ב' ב' בבת אחת ומפרשי' פלוגתייהו שם תחילה דתנא קמא סבירא ליה לא אמרינן מקום יש בראש להניח בו ב' תפילין ורשב"ג סבירא ליה דאמרינן כן ואחר כך מפרשים פלוגתייהו בבל תוסיף דתנא קמא סבירא ליה איכא בל תוסיף ורשב"ג ס"ל דליכא בל תוסיף ולבסוף מפרשים שם דהוי פלוגתייהו אי שבת זמן תפילין דתנא קמא ס"ל שבת זמן חפילין הוא ורשב"ג ס"ל שבת לאו ומן תפילין ולכאורה משמע דהך לישנא בתרא עיקר דהא דאמרינן התם אלא מחוורתא כדשנינן מעיקרא קאי אהך לישנא וכן פירש רש"י שם בהדיא ולפי זה קשה הלכתא אהלכתא דהא פסקו כל הפוסקים כת"ק דזוג אין טפי לא וכן רבינו יעקב בטור א"ח סי' ש"א והוא עצמו כבר פסק בסי' ל"א דשבת לאו זמן תפילין הוא:
והנה הרב בטל מגן דוד על הנדון שנשאל ממנו כי מי שמניח שני תפילין דרש"י ור"ת איזה מהם יניח למטה לצד פנים או אין קפידא בדבר. אחר שכתב זה שאמרנו תירץ ז"ל ועל כרחיך צ"ל דהפוסקים סבירא להו דאין הכרח לומר דפליגי דוקא בשבת זמן תפילין כלישנא דמקום יש בראש כולי וכן משמע מדברי התוספות שם דף צ"ו ד"ה לא סלקא דעתך וז"ל דלא מיתרצא מלתיה דר"מ דאמר זוג אחד אין טפי לא אא"כ סבירא ליה שבת זמן תפילין כדאסיקנא לעיל אם לא נאמר דלית ליה דרב שמואל בר יצחק דאמר מקום יש בראש להניח ב' תפילין עכ"ל וא"כ אנן במי קיימא לן כי הך ספיקא והלכך אע"ג דקיימא לן כת"ק דאחר זוג אחד אין טפי לא מ"מ אפשר שהוא מטעם דאין ב' מקומות להניח שם ב' תפילין אבל שבת אה"נ דלאו זמן תפילין כדמוכח מסקנא דהקומץ דכולהו אמוראי ס"ל כן דלא אמרינן שבת זמן תפילין וא"כ הטעם ע"כ כמו שכתבתי ואין לומר הא כתבו הפוסקים בהנך תפילין דרש"י ור"ת דמקום יש בראש להניח ב' תפילין לק"מ דהם אמרו כן על צד היותר טוב דממה נפשך לא הוה בל תוסיף אי למעלה מתפילין דרש"י יש עוד מקום להניח תפילין אמרינן דהוא מתכוין בפירוש שיהיו כמו רצועות ואם אין שם מקום עוד כ"ש ניחא דלעיל מתפילין דרש"י כלה מקום התפילין ופשיטא דהויין כרצועות ואין שם איסור במה שמוסיף וכו' אלא במתכוין שניהם יחד ואין לומר א"כ הא עדיף טפי שיניחם בזה אחר זה ממה שיניח' בבת א' דשמא אין מקום לתפילין השניים י"ל דמ"מ עדיף בזה שיהיו שניהם סמוכים לברכה ממה שיניחם אח"כ בלא ברכה על כן עדיף טפי שיניחם בבת אחת מכל זה נראה דבין של ראש בין של יד צריך להניח התפילין דרש"י במקום שהוא עקר המקו' של התפילין ועל מקום הניתוסף יניח של ר"ת כי יש לחוש שמא לא קיימא לן כהך דיש ב' מקומות להניח תפילין. וא"כ יש נ"מ מדברינו דכל המניח תפילין צריך להניחם דווקא לצד הפנים ולא למעלה מזה דהיינו מקום שמוח תנוק רופס דשמא אין מקום לב' תפילין עכ"ל וא"כ אמור מעתה על פי הדברים האלה בנ"ד כי אף דליכא בל תוסיף אסור להכניס שנים שנים דרש"י ור"ת בבת אחת כדרך שהוא לובשו בחול וזה דאי יש מקום בראש להניח בו ב' תפילין איכא למיחש דאעפ"י שהוא בקי בו. שלא יניח במקום הראוי מן הטעם שכתבנו לעיל. ואי אין מקום בראש להניח בו ב' תפילין ודאי שאחד מהם לא יניח במקום הראוי לתפילין וממה נפשך הוי משאוי. על כן גזרתי אומר שאין להכניס אלא זוג זוג כדרך שאר העם ללבוש בחול וכן יעשה תמיד עד שיכניס כולם. הנראה לעניות דעתי כתבתי להלכה ולמעשה אם יסכים עמדי מורנו הרב היושב על כסא ההוראה ה' יאריך ימיו ושנותיו אכי"ר:
שמונה לחדש כסליו שנת התקמ"ו:
הצעיר משה בן לא"א דור רודריגז לופש מ"כ:
בבית ובדפוס כהר"ר יוסף בן המנוח כהר"ר שלמה פרופס כ"ץ זצ"ל
מדפיס ומוכר ספרים
דירתו ברחוב המכונה שוהל שטראט