שאלה מן השרשים שבידנו שהמוח של בהמה שנשפך כמים וכדונג טרפה וכ פסק הרמ"בם ז"ל אלא מה שחידש הרא"ש ז"ל בשם הרמ"בן ובה"ג שאם נמצאו מים בתוך הקרום ונחסר מהמוח כשיעור המים ם המוח מקיף המים סביב שלא היו מגולים כלל כשרה וכתב בעל המפה היה ספק חם היה מכוסה במוח או לאו טרפה ודבריו קאי על דברי הרא"ש ז"ל שנחסר מהמוח ולפי שאין אנו יכולים לברר אם המוח מקיף סביב אם לאו לכן היא טרפה נסתפק לנו עתה טבח שפתח הראש של בהמה והלכו ממנה כמו ארבעה רביעיו' מים ונשבדקנו המוח מצאנו אותו שלם לפי מה שנראה מדברי הרא"ש ז"ל היא כשרה שלא נחסר מהמוח כלום או אנו אומרים לדעת הרמ"בם שהיא טרפה דשמא היה המוח יותר גדול ועכשיו נשפך כמים שהרי לא חילק אם המוח שלם או חסר יורנו המורה אם זאת הבהמה כשרה או טרפה ומהת'"מש אכי"ר:
תשובה גרסינן בחולין פרק אלו טרפות דף מ"ו ז"ל אמר ובא בר בר חנה אחר ר' יהושע בן לוי נתמרך פסול נתמסמס פסול איזו היא המרכה ואיזו היא המסמסה המרכה כל שנשפך כקיתון המסמסה כל שאינו יכול לעמוד ע"כ:
ופיר"שי נתמרך פסול. נתמסמס פסול. גרסינן והחוט השידר' קאי אע"ג דהמסמסה קילא מהמרכה כדמפרש ואזיל אפי' הכי תנא תרוייהו דאי תנא המסמסה לחודא הוה מפרשינן דהיינו נשפך כקיתון המרכה לשון מורך שנתרככה ונעשית המוח בתוך הקרום כמים ונשפך מראשו לסופו ומסופו לראשו ואם היו נוקבין אותו היה יוצא דרך הנקב ואינו יכול לעמוד מפני שנעשה צלול אבל לא כל כך שיהיה נשפך כקיתון של מים אבל כשאוחזין אותו ומניח קצתו למעלה מידו הוא נכפף ונופל עכ"ל:
הרי לך סתמא דתלמודא שהביא דברי רבא בר בר חנה בלי שום חולק דקאמר דפיסולא דחוט השידרה אינו אלא כשנתמרך או נתמסמס דהיינו שנשפך כקיתון או שנתרכרך ונעשה המוח בתוך הקרום כמים ונשפך מראשו לסופו אבל אם המוח הוא שלם ואינו נשפך כקיתון לא מיפסל וכן הסכימו כל הפוסקים הרי"ף הרמ"בם והר"אש וכל הבאים אחריהם:
וזה לשון הרי"ף ואם הומרך או נתמסמס פסול פירוש הומרך שנשפך כקיתון נתמסמס שנמס כדונג מפני אש וכשמעמידו אינו יכול לעמוד אבל נתמזמז שהוא מתנדנד כשר עכ"ל וכתב הר"ן ז"ל והני פיסולי דהמרכה והמסמסה אחוט השידרה קאי וה"ה נמי למוח הראש והכי מוכח בגמרא עכ"ל.
והרמ"בם בפרק ו' מהלכות שחיטה כתב וז"ל המוח עצמו שניקב או נתמעך והקרום קיים כשרה ואם נשפך כמים או כדונג טרפה עכ"ל וכתב הרב כסף משנה ז"ל בגמרא משמע דדינים אלו איתנהו נמי במוח הראש מדמקשה מדתניא בהמה שנתמזמז מוחא טרפה ומשני ההוא נתמסמס איתמר וכן כתבו הרש"בא הרא"ש והר"ן עכ"ל: והר
והר"אש בפסקיו כתב וז"ל ואם הומרך או נתמסמס פסול הומרך שנשפך כקיתון נתמסמס שנמס כדונג מפני אש וכשמעמידו אינה יכולה לעמוד פסול ואם אינו יכול מפני כובדו בעיא היא ולא איפשיטא ואזלינן לחומרא אבל נתמזמז שנתרוקן מעט כשרה מיתיבי בהמה שנתמזמז מוחא טרפה ההיא נתמסמס איתמר ומדמקשה ממוח אחוט השידרה אלמא המרכה והמסמסה פוסלת במוח וכתב רבינו אליעזר הלוי שמעשה בא לידו שנמצא בתוך קרום המוח מים ונתחסר המוח כשיעור ממקום המים והיה המוח מקיף המים סביב סביב שלא היו מגולים כלל והכשירו וכן מצא אח"כ כההיא גוונא שכתב כיון שהמוח מקיף את המים הדר בריא אבל כשאין המוח מקיף סביב סביב מכל רוח טרפה עכ"ל
וכן פסק הרב ב"י בשלחנו הטהור סי' ל"א וז"ל המוח עצמו שנרקב מעט ממנו או נתמעך והקרום קיים כשרה ואם נשפך כמים וכדונג טרפה ואם נמצאו מים בתוך הקרום ונחסר מהמוח כשיעור המים אם המוח מקיף המים סביב שלא היו מגולים כלל אפילו לקרום כשרה ואם לאו טרפה ע"כ. ומדכתב ונחסר מהמוח משמע דהכל תלוי בזה שאם נחסר טרפה ואם הוא שלם כשרה אפי' שנמצאו בו מים:
וגדולה מזאת פסק בעל ש"ך בי"ד סי' הנ"ל דאפי' נחסר מעט כשר כל זמן שעומד ולא נכפף וז"ל ובספרי הוכחתי דדעת כל הפוסקים שוה בזה דאפי' נרקב או נתמעך שנחסר מעט בענין שאם היה כיוצא בו בחוט השידרה אוחזין אותו ומניח הריקן למעלה מידו היה עומד ולא היה נכפף כשרה אבל אם נחסר הרבה שאז כיוצא בו בחוט השידרה אילו היה יוצא הרבה למעלה מידו היה נכפף טרפה ע"כ:
וכן פסק מהריק"ש וז"ל ונחסר וכו' כן כתב הטור ונראה מכאן שאם היה המוח שלם אפי' היו בו מים כשרה ויש מכשירין לגמרי כל שלא נשפך כל המוח כמים וכן כתב רדב"ז לדעת הרי"ף ף והרמ"בם עכ"ל:
הרי לך דעת כל הפוסקים האלו בעל ש"ך מהריק"ש והרדב"ז כלם כאחד סוברים לדעת הרמב"ם דכל היכא דהמוח שלם אפילו היו בו מים כשרה אבל אם נשפך כל המוח כמים טרפה:
ומעתה נבוא לדון שאלתנו על טבח שפתח ראש של בהמה והלכו ממנה כמו ארבע רביעיות מים וכשבדקו המוח מצאו אותו שלם שנסתפק ה"ה לדעת הרמ"בם אם היא טרפה דשמא היה המוח יותר גדול ועכשיו נשפך כמים שהרי לא חלק אם המוח שלם או חסר ע"כ:
ואען ואומר דלדעתי לא יש שום צד ספק בדעת הרמ"בם דשפתיו ברור מללו שכתב ואם נשפך כמים וכדונג טרפה דמשמע דדוקא כשהמוח כולו נשפך ונעשה מים הוא טרפה אבל אם המוח שלם כשרה ובנ"ד מהיכא תיתי לומר דשמא היה המוח יותר גדול ועכשיו נשפך כמים נגד החוש שאנו רואים אותו שלם דאם היו המים מן המוח היה לו בודאי הגמור להיות נחסר איזה חסרון וכיון שהוא שלם בודאי שאין המים מן המוח אלא מלחות הרחש באו המי' וכמו שכתב הרב בעל פרי חדש ע"ש.
ועוד דלפי דעת כל הפוסקים שהבאתי דבריהם לעיל שסוברים דלדעת הרמ"בם כל היכא דהמוח שלם אפי' היו בי מים כשרה א"כ בנ"ד דהמוח שלם ונמצאו בו מים בודאי שהיא כשרה לדעת הרמ"בם בלי שום ספק ולא חיישינן שמא היה המוח יותר גדול וכו'
ותו שדין זה לא נמצא בתלמוד אלא הראשון שהביאו הוא הרב בעל הלכות גדולות וא"כ איך יעלה על דעתינו לומר שיהיה טרפה לדעת הרמ"בם בשביל חששא רחוקה דשמא היה המוח יותר גדול והוא כבר פסק שאין לנו כח להוסיף על טרפיות שאנו חכמים כמו שכתב בהלכות שחיטה פרק עשירי הלכה י"ב וז"ל ואין להוסיף על טרפות אלו כלל שכל שאירע לבהמה לחיה ולעוף חוץ מאלו שמנו חכמי דורות הראשונים והסכימו עליהם בבתי דיני ישראל אפשר שתחיה ואפי' נודע לנו מדרך הרפואה שאין סופה לחיות וכן אלו שמנו ואמרו שהן טרפה אע"פי שאפשר בדרכי הרפואה שבידינו שמקצתן אינן ממיתין ואפשר שתחיה מהן אין לך אלא מה שמנו חכמים שנא' על פי התורה אשר יורוך עכ"ל:
ועוד למה נאסור אותן מספק ולא תלינן להתירה מטעם נשחטה הותרה כדאמרינן בחולין פרקא קמא בהמה בחייה בחזקת איסור עומדת עד שיוודע לך במה נשחטה נשחטה בחזקת היתר עומדת עד שיוודע לך במה נטרפה ע"כ אם כן בנ"ד נמי שאין ידוע לנו ניחא הכי ותהיה בחזקת היתרא ואת"ל דלא אמרינן נשחטה הותרה אלא בדבר שנוכל לומר שנעשה ריעותא לאחר שחיטה שלא יצתה מחזקתה מחיים אבל בנ"ד דנוכל לומר דהריעותא כבר היה מחיים וא"כ יצתה מחזקתה ולא אמרינן נשחטה הותרה לזאת אשיבך דע כי הרב בעל פרי חדש כבר עמד על הרב בעל ההגה בסברה זאת ותירץ והוכיח מדברי בעלי התוספות דאף שהריעותא ברורה מחיים מכשירינן מטעם נשחטה הותרה זולתי היכא דאיכא למיתלי באיסורא טפי מהיתרא וז"ל:
נמצינו למידין מדברי התוספות דהיכא דצידי האסור וההיתר שקולים וכי הדדי נינהו תלינן להקל משום והאמה בחזקת היתרה עומדת ואוקמא אחזקתא ואף בריעותא מחיים וכן דעת הרא"ש שכתב בתשובה בכלל ך' סי' י"א וז"ל וכיון ששחטה הרי היא בחזקת היתר וכל ספק שאירע בכל י"ח טרפיות תלינן לקולא ע"כ. א"כ בנ"ד אף שהריעותא ברורה מחיים כדאי הם לסמוך עליהם ולומר נשחטה הותרה כיון שצידי האסור וההיתר שקולים הם שנוכל לומר שהמים הללו לא באו מהמוח אלא מלחות הראש שנבראו שם מתולדתו ומלחותו כמו שכתב הרב הנ"ל:
וזאת תורת העולה מכל דברי הפוסקים הנ"ל דבנ"ד שפתחו הראש ומצאו בו מים וכשבדקו המוח מצאו אותו שלם שהבהמה כשרה אפי' לדעת הרמ"בם וזה מכמה טעמי הן משום דהמוח שלם ולא מיטרפא לדעתו ז"ל אלא דוקא כשנשפך כמים הן שנוכל לומר שהמים באו מחמת ליחות הראש ולא באו מן המוח שאילו באו מן המוח לא היה נמצא המוח שלם והיה נחסר מעט. הן שדין זה לא נמצא בשיתא סידרי ואיך יעלה על דעתינו שיהיה טרפה ולהוסיף על הטרפיות שמנו חכמים נגד סברתו ז"ל. והן דמוקמינן אחזקת היתרא משום דנשחטה בחזקת כשרה עומדת ולא נאסור אותה מספק אלא כשיוודע לן במה נטרפה. הנלע"ד כתבתי להלכה ולא למעש' עד יסכי' עמי הרב היושב על כסא ההוראה שמלכותו יכון עד יבוא ינון וה' יצילנו משגיאות אכי"ר: בס' ובשנת קח נא את ברכתי אשר הבאת לך לפ"ק:
הצעיר אברהם פירננדיס יצ"ו