הקדמה
הנה כל השומע יצחק לי והמושל עלי ימשול הגם שאול בנביאים. מה זה לבן קיש קיש קריא אסתירא בלגינא להתיצב עם גדולים. מה יעשה אזוב בין ארזים. חכמי הרזים. מארי חיטייא דקמחהון ברה כלבנה. אשר פניהם איש אל אחיו ידובקו זה לזה כפי תחרא. יורדים לעומקא דדינא. גבורים במלחמתה של תורה. בפילפול ובסברא. מר אמר חדא ומר אמר חדא ולא פליגי כי דבדי אלו ואלו מיוסדים על אדני התורה. הלא הם חברי הנעימים ובפרט שבעה העמודים אשר עליהם החכמה בנתה ביתה. על כן יסרוני כליותי ובקשו ולא מצאו לי תאנה. כי לבי אומר לי לפני גדולים אל תעמוד היושבים ראשונה. פן אמור יאמר עליך כל מבין בינה אנא תוליך את חרפתך כי שפתיך לא דברו נכונה:
ומה אומ' מה אדבר ומה אצטדק בראותי את עצמי עומד לפניה אספקלריא המאיר'. גברא רבא ונהרא. בוצינא דנהורא. פריו נחמד למראה ועלהו לתרופה. כל אמרתו צרופה וכל דבריו סולת נקייה. מנופה בשלש עשרה נפה. מי כמוהו מורה כדין וכהלכה. וגדול מרבן שמו כי לו דומיה תהלה. הלא הוא המאור הגדול אב בית דין וריש מתיבתא החכם השלם מורינו ורבינו כהר"ר יצחק חיים ן' דאנא די בריטו תהיה על שכמו המשרה. עד שיבא אליהו לבשרנו הגאולה:
אבל מה אעשה כי המוכרח לא ישובח ולא יגונה. כי על שכמי מוטלת החובה לשבח ולפאר להנהו אשלי רברבי ה"ה נכבדי ארץ פרנסי ומנהיגי החברה המפוארה. עץ חיים היא למחזיקים בה. מחזיקים ידי לומדי התורה. על אשר הטיבו עמי כפי נפשם הרחבה. ולא הביטו למיעוט ערכי להביאני עד הלום אל המדרגה העליונה. אשר על כן אחלה פני אל גדול ונורא: יעמידם בכן ההשקט והשלוה וישלחנו אליהו לבשרנו בשורת גואל ובימיהם תושע יהודה אכי"ר: