שאלה ב מי ששכח ולא התפלל ביום ראשון של ראש חדש תפל' מנחה ובלילה כשהתפלל שתים אחד לתפלת ערבית ואחד לתשלומין של מנחה טעה ולא הזכיר של ראש חדש ברצה בתפלת תשלומין מהו אי אמרינן שיחזור ויתפלל כיון דהוי לתשלומין של יום או דילמא כיון דאם טעה ולא הזכיר בתפלת ערבית שהיא העיקרית אינו חוזר גם בשל תשלומין לא יחזיר ואם תמצה לומר דאינו חוזר עדיין מבעיא לן היכא דהוי יום אחד ראש חדש ושכח ולא התפלל בלילה תפלת ערבית וביום כשהתפלל שתים טעה ולא הזכיר בתפלת תשלומין של ראש חדש מהו. ומהת"מש:
תשובה עיקרא דהאי מילתא איתא במסכת ברכות פרק תפלת השחר (דף כ"ו ע"ב) תנו רבנן טעה ולא התפלל מנחה בערב שבת מתפלל בליל שבת שתים טעה ולא התפלל מנחה בשבת מתפלל במוצאי שבת שתים של חול מבדיל בראשונה ואינו מבדיל בשנייה ואם הבדיל בשנייה ולא הבדיל בראשונה שנייה עלתה לו ראשונה לא עלתה לו למימרא דכיון דלא אבדיל בקמייתא כמאן דלא צלי דמי ומהדרינא ליה ורמינהי טעה ולא הזכיר גבורות גשמים בתחיית המתים ושאלה בברכת השנים מחזירין אותו הבדלה בחונן הדעת אין מחזירין אותו מפני שיכול לאומרה על הכוס קשיא:
ופרש"י ז"ל מבדיל בראשונה. פעם ראשונה מתפלל בשביל תפלה של עכשיו לפיכך אומר בה הבדלה בחונן הדעת והשנייה היא בשביל תשלומי שבת אינו מבדיל בה: שנייה עלתה לו. בשביל תפלת מוצאי שבת וראשונה לא עלתה לו שאינה כלום שאין לו להקדים תפלה שעבר זמנה לתפלה שזמנה עכשיו והשנייה נמי לא עלתה לו לשל שבת הואיל והבדיל בה גילה דעתו שאינה של שבת והיא תחשב לשל ערבית:
ואף על גב דאסיקנא בקשיא כל הפוסקים ז"ל פסקו כברייתא זו והילך לשון הרא"ש ז"ל בפסקיו אחר שכתב הברייתא ומאי דאיתאמרה עלה בגמרא כתב ז"ל כתב רב האיי גאון אף על פי שנשאר בקושיא כיון דלא קאמר תיובתא לאו משבשתא היא דטעמא דמסתבר הוא דכיון דאבדיל בשנייה גליא דעתיה דכיון בראשונ' לשם תשלומין ושנייה משום חובה ואין להקדים של תשלומין לחובת הזמן וצריך להתפלל אותה של תשלומין פעם שנית מיהו אם לא הבדיל באחד מהן או שהבדיל בשניהן אין מחזירין אותו דאין כאן גלוי דעת דראשון לתשלומין וכן משמע מדפריך למימרא כיון דלא אבדיל בקמייתא כמאן דלא צלי דמי משמע הא אי כמאן דצלי דמי יצא ידי שנייה אף על פי שלא הבדיל בראשונה והבדיל בשנייה ראשונה עלתה לו לשם חובה ושנייה לשם תשלומין ע"כ. גם הרב לחם משנה כתב כן בקצרה בפרק י' מהלכות תפלה ועוד פוסקים אחרים כתבו כן ע"ע:
הראשון שבקדושה הנשר הגדול הרי"ף ז"ל שלא הביא אלא הברייתא כצורתה ופירש טעמא ז"ל דמיבעי ליה לאקדומי תפלת חובת שעתיה ברישא וכיון דלא אבדיל בקמייתא ואבדיל בבתרייתא גלי אדעתיה דהא בתרייתא היא חובת שעתיה הילכך בעי למהדר צלויי אחריתי כדי לאקדומי חובת שעתיה ברישא ואי אבדיל בתרוייהו ואף על גב דלא מבעי ליה למעבד הכי לא מחייב לאהדורי ואי נמי לא אבדיל בחדא מינייהו לא מהדרינן ליה דתניא טעה ולא הזכיר גבורת גשמים בתחיית המתים ושאלת בברכת השנים מחזירין אותו הבדלה בחונן הדעת אין מחזירין אותו מפני שיכול לאומרה על הכוס ע"כ:
ואחריו החזיק תלמיד תלמידו הרמב"ם ז"ל בפרק עשירי מהלכות תפלה הלכה ט"ו ז"ל שכח ולא התפלל מנחה בערב שבת יתפלל ערבית שתים של שבת וכן ביום טוב שכח ולא התפלל מנחה בשבת או ביום טוב מתפלל במוצאיהן ערבית שתים של חול מבדיל בראשונה ואינו מבדיל בשנייה. ואם הבדיל בשתיהן או לא הבדיל באחת מהן יצא. אבל אם לא הבדיל בראשונה והבדיל בשנייה חוזר ומתפלל תפלה שלישית מפני שהראשונה לא עלתה לו מפני שהקדימה לתפלת ערבית וכו' ע"כ. וכתב הרב המגיד ז"ל שכח ולא התפלל מנחה וכו' עד ואינו מבדיל בשנייה ברייתא ריש תפלת השחר כלשון רבינו. ומ"ש ואם הבדיל בשתיהן או לא הבדיל באחד מהן יצא הוא לשון הרי"ף שם ומ"ש אבל אם לא הבדיל וכו' הוא סיום הברייתא הנזכרת ע"כ: הרא"ש ז"ל גם הוא פסק כן כבר כתבנו לשונו בתחילת דברינו:
רבינו יעקב בעל הטורים ז"ל בטור א"ח סי' ק"ח כתב מקצת הברייתא ובסי' רצ"ב כתב שאר הברייתא. וכתב שם הרב בית יוסף ז"ל טעה ולא התפלל מנחה בשבת וכו' ברייתא בריש פרק תפלת השחר ואף על גב דאסיקנא בקשיא כבר כתבו שם הר"אש והרשב"א דכיון דלא אסיקנא בתיובתא הכי נקטינן משום דטעמא דמסתבר הוא וכן פ' הרי"ף והרמב"ם בפרק עשירי מהלכות תפלה ומ"ש ואם הבדיל בשניהם או לא הבדיל באחת מהם יצא כן כתבו שם הפוסקים הנזכרים ע"כ: הרי לנו שגם כן פסקו ככל דברי הברייתא הנ"ל:
וכן פסק בשלחנו הטהור סי' ק"ח ס' ט' וי' ז"ל טעה ולא התפלל מנחה בערב שבת מתפלל ערבית שתים של שבת הראשונה לערבית והשנייה לתשלומין: טעה ולא התפלל מנחה בשבת מתפלל במוצאי שבת שתים של חול מבדיל בראשונה ואינו מבדיל בשנייה ואם לא הבדיל בראשונה והבדיל בשנייה שנייה עלתה לו ראשונה לא עלתה לו ואם הבדיל בשתיהן או לא הבדיל בשתיהן יצא ע"כ:
והנה לא מצאנו לא בברייתא הנזכרת ולא באחד מעמודי ההוראה שקדמנו זכרם שזכרו דין מי שטעה בערב ראש חדש ולא התפלל מנחה מה דינו. וגם לא זכרו אם שכח ולא התפלל מנחה ביום ראשון של ראש חדש מה דינו וגם לא כתבו דין מי שטעה ולא התפלל ערבית בליל ראש חדש. אשר על כן צריכין אנו לחפש ולחקר באמתחות ספרי הפוסקים האחרונים ז"ל ואחר כך נחוה דעתינו על העניין שנשאלנו עליו בג"ה:
ונתחיל במאי דפתחנא ביה. והוא מי שטעה ולא התפלל מנחה בערב ראש חודש. הרמ"א ז"ל כתב דין זה בסי' ק"ח ס' ט' ז"ל והוא הדין אם לא התפלל מנחה בערב ראש חדש מתפלל [ערבית] של ראש חדש שתים ואם לא הזכיר יעלה ויבא בראשונה והזכיר בשנייה צריך לחזור ולהתפלל אבל אם לא הזכיר בשתיהן או הזכיר בראשונה ולא הזכיר בשנייה אין צריך לחזור ע"כ. וכמדומה לנו שהוא דבר פשוט והכל יודו בזה אף שלא פורש. דמאי שנא מנחה דערב ראש חדש ממנחה דערב שבת או שבת. והעד שהרמב"ם ז"ל אחר שכתב דין מי ששכח ולא התפלל מנחה בערב שבת וכו' כתב וכן ביום טוב אף על פי שלא נזכר בברייתא ואם כן ה"ה בערב ראש חדש ובודאי דכולי עלמא יורו כן:
ומעתה נבא לחקור על שני הדקדוקים האחרונים שדקדקנו שלא נזכרו בברייתא וכו' והם שני חלקי שאלתינו. והנה מצאנו ראינו בהרב בעל כנ"הג ז"ל בטור אורח חיים סימן תכ"ב בהגהת הטור. שדבר זה הוא מחלוקת. וז"ל אמר המאסף בימי חרפי נסתפקתי היכא דשכח בליל ראש חדש ולא התפלל תפילת ערבית דקי"ל מתפלל למחר שתים אם טעה בתשלומין ולא הזכיר של ראש חדש אי דיינינן ליה באשר הוא שם ויחזור או דילמא כיון דהוי תשלומין של לילה לא יחזור והספק זה בעצמו נסתפקתי היכא דהוי שני ימים ראש חדש וביום הראשון שכח ולא התפלל תפלת מנחה דקי"ל דבלילה מתפלל שתים וטעה ולא הזכיר של ראש חדש בתשלומין אי דיינינן ליה כלילה ולא יחזור או דילמא כיון דהוי תשלומין של יום יחזור ושאלתי לגדולי הדור ולא כיוונו בשמועתם יש מהם אמרו דאזלינן בתר עיקר התפלה ולכן בתשלומין של לילה לא יחזור ובתשלומין של יום יחזור ובאמת קשה מאד הדבר שנאמר דבלילה יחזור בתשלומין שליום וביום לא יחזור בתשלומין של לילה ועוד יציבא בארעא וגיורא בשמי שמיא אם טעה בתפלה העיקרית של לילה לא יחזור ואם טעה בתפלת התשלומין יחזור אין הדעת סובלתו: ויש מהם אמרו דדיינינן להו בשעת התשלומין ובתשלומין של לילה שהוא ביום אם טעה ולא הזכיר חוזר ובתשלומין של יום שהוא בלילה אינו חוזר ואני הבאתי ראיה לזה ממה שכתב רבינו יונה ז"ל דהיכא דהוי ראש חודש יום אחד וטעה ולא התפלל מנחה מתפלל ערבית שתים ולא יזכיר של ראש חדש וזה הוא מוכרח מדברי התוספות בפרק תפלת השחר שכתבו שאם שכח ולא הזכיר ראש חדש במנחה שאין לו להתפלל ערבית שתים כיון שלא יזכיר ראש חדש למה יתפלל שתים ואף אם חכמי פרובינצא חלקו על זה דמתפלל ערבית שתים כל אפיא שוין שאינו מזכיר של ראש חדש כלל ואי דיינינן ליה כשעה שעברה למה לא יזכיר של ראש וכן כתב אלי חד צורבא מרבנן מעיר שאלוני"קי יע"א שנטה דעתו לזה והעיד שכן דעת רבו הרב הגדול כמהר"ר חיים שבתי נר"ו ורבים מחכמי ישיבתו והביא ראיה ממאי דאמרינן בפרק תפלת השחר טעה ולא התפלל מנחה בערב שבת יתפלל ערבית שתים ומשמע מהגמרא והפוסקים שאם התפלל בתפלה השנייה שמונה עשרה ברכות ולא הזכיר של שבת חוזר ומתפלל תפלת שבת ולמד זה ממה שכתב רבינו בית יוסף ז"ל בטור זה סי' רס"ח ומכאן יהיה פשוט לפניך שמי שמתפלל של חול בשבת ולא הזכיר של שבת חוזר ומתפלל תפלת שבת ע"כ ומשם למד דה"ה היכא ששכח להתפלל מנחה בערב שבת והתפלל ערבית שתים וטעה בשנייה ולא הזכיר של שבת שחוזר: ואין הנדון דומה לראיה דשאני התם שטעה בתפלת העיקרית עצמה אבל אם טעה בתפלת תשלומין של חול מי יימר דחוזר ומכל מקום אף על פי שדחינו ראייתו נקוט מהא שדעת מהח"ש נר"ו ורבים מחכמי ישיבתו מסכמת דבתשלומין של לילה שהוא ביום חוזר ובתשלומין של יום שהוא בלילה אינו חוזר גם החכם השלם כמה"ר מאיר די בוטון נר"ו כתב לי בזה שכן דעתו והביא הראיה שהביא אותו צורבא מרבנן שזכרתי למעלה וגם לסברא זו קשה שנאמר דבתפלה העיקרית לא יחזור אם היה מתפלל בלילה ולא היה מזכיר של ראש חדש ועכשיו שהיא באה לתשלומין יחזור: ויש מהם אמרו דבשניהם אינו חוזר וכן אמר לי מורי הרב ז"ל שכן דעתו והי' אומר דכשהתשלומין ביום עבדינן קל וחומר ומה אם בתפלת העיקרית שהיא של לילה אם לא הזכיר אינו חוזר כל שכן כשהיא תשלומין ואם התשלומין בלילה עבדינן קל וחומר ומה אם בתפלת העיקרית שאינה לתשלומין אינו חוזר כל שכן אותה שבאה לתשלומין והראיה שהבאתי מרבינו יונה דחאה מורי הרב ז"ל ואמר דשאני התם שהם זמנים מחולקים ואף על פי שבקונטריס שלח אלי החכם השלם כמה"ר מאיר די בוטון נר"ו על זה לא הנאהו חילוק זה העיקר כדברי מורי הרב ז"ל ומינה לא תזוז שוב נדפסו תשובות מה"רש יונה ז"ל וראיתי בסי' נ"ג שנסתפק בספק שנסתפקתי והסכים דאינו חוזר עכ"ל הרב בעל כנ"הג:
ובזה נבוא לחוות דעתינו על מה ששאל ה"ה בשני חלקי השאלה. נלע"ד דבשניהם אינו חוזר. כפי דעת הכת השלישי שכתב הרב בעל כנ"הג ז"ל דהוו רבים שהרי כל אחד מהשני כתות הראשונים מסכמת עם הכת השלישי בחלק אחד. נמצא שעם כל כת וכת הוו תרי לגבי חד. ויחיד ורבים הלכה כרבים. ואחר כתבנו כל זה מצאנו הון לנו בהרב בעל פר"ח ז"ל בהלכות תפלה סי' ק"ח ס' ט' שהסכמנו לדעתו וז"ל אם שגג או נאנס בליל ראש חדש ולא התפלל תפלת ערבית אם טעה בתשלומין ולא הזכיר של ראש חדש הדבר ברור שאין מחזירין אותו דכיון שאינה באה אלא לתשלומין ערבית ואם בתפלה העיקרית היה טועה ולא היה מזכיר של ראש חדש לא היו מחזירין אותו לפי שאין מקדשין את החדש בלילה וכל שכן השתא דאינה אלא תשלומין דלא עדיפא מתפלה העיקרית דאתיא מחמתה וכן אם ראש חדש הוו שני ימים וביום הראשון נטרד ולא התפלל מנחה כשמתפלל ליל שני של ראש חדש שתי תפלות אם בתפלת התשלומין שכח ולא הזכיר של ראש חדש אין מחזירין אותו דכיון דאילו לא הוה ראש חדש אלא יום אחד לא היה מזכיר של ראש חדש בתפלת התשלומין אם כן מה שהוא מזכיר ראש חדש בתפלה השנייה הוא להיות שמזכיר ראש חדש בתפלה הראשונה וכיון שכן דיו לבא מן הדין להיות כנדון ולא עדיף הך תפלת תשלומין שמזכיר בה ראש חדש מתפלה דאתיא מחמתה וכיון דבעיקר התפלה של ליל ראש חדש אם לא הזכיר יעלה ויבא אין מחזירין אותו במכל שכן בתפלת תשלומי מנחה של ראש חדש שאין מחזירין אותו וגם זה פשוט ולזה הסכים ספר כנ"הג בסי' תכ"ב וכתב שזו היא דעת רבו מוהרי"ט ז"ל וכ"כ בתשובות מוהר"ש יונה ז"ל סי' נ"ג והכי נקיטנן ע"כ. אם כן הדבר ברור דבשניהם אינו חוזר ומתפלל כמו שהוכחנו מכל הני אשלי רברבי. ואפילו אם ירצה לחזור ולהתפלל בתורת נדבה נלע"ד שאין מורין לו כן. דלא כל הרוצה ליטול את השם יטול. והילך לשון הרב בית יוסף ז"ל בשלחנו הטהור סוף סי' ק"ז. הרוצה להתפלל תפלת נדבה צריך שיהא מכיר את עצמו זריז וזהיר ואמיד בדעתו שיוכל לכוון בתפלתו מראש ועד סוף אבל אם אינו יכול לכוין יפה קרינן ביה למה לי רוב זבחיכם והלואי שיוכל לכוון בשלש תפלות הקבועות ליום ע"כ. ומי לנו גדול מחכמי הגמרא. שהיה מי שאומר מחזיקנא טיבותא לרישאי כי מטיבא למודים כרע מנפשיה ואידך אמר דהוה מני דיומסין בגו צלותא ואידך אמר דחשיב מאן ממטי אסא לבי מלכא. אם כן כל שכן אנן יתמי דיתמי שאין אנו ראויין לכך: הנלע"ד כתבנו להלכה ולמעשה אם יסכים עמנו מורינו ורבינו שיחיה. כסאו יהיה נכון עד שיבא ינון. ויזכה לשרת בשם ה' הוא ובניו בבית מקדשנו שיבנה במהרה בימינו אכי"ר:
נשלם ונגמר ערב ר"ח אב הק"בה יהפוך אותו לששון ולשמחה אכי"ר:
בשנת ובסדר הואיל משה באר את התורה הזאת לאמר ליצירה:
אני הצעיר אברהם בלא"א כמוהר"ר דוד פידאנקי מ"כ:
בבית ובדפוס אלמנה ויתמי המנוח כהר"ר יעקב פרופס כ"ץ זצ"ל
דירתם ברחוב שטרויא מאריק