שאלה ל ראובן ושמעון ולוי אחים מן  האב ומתו שמעון ולוי ולשמעון יש בן וללוי אין לו זרע כלל אובעיא לן השתא מי יורשו אם נאמר דראובן הוא היורש ואין לו לבן שמעון כלום משום דקם ראובן תחת אחיו לייבום או דילמא בן שמעון קם במקום אביו וחולק עם דודו ראובן בשוה יורנו המורה הדין ושכרו כפול מן השמים:
תשובה תחלת כל דבר צריכין אנו לבאר  דעתינו על העניין שנשאלנו עליו והוא שיש לחקור ולדקדק במה שכתב החכם השואל בצד הראשון משום דקם ראובן תחת אביו ליבום היכן דמי אי דמביים ראובן לאשת לוי אז הוא יורש כל נכסי לוי כתניא במסכת יבמות דף כ"ד תנו רבנן והיה הבכור מכאן שמצוה בגדול לייבם אשר תלד פרט לאילונית שאינה יולדת יקום על שם אחיו לנחלה ע"כ וכן פסקו כל הפוסקים ז"ל וז"ל הרמב"ם ז"ל בהלכות נחלות פרק שלישי הלכת ו' מי שיבם אשת אחיו הוא יורש כל נכסי אחיו וכו' וכן פסק הרב בית יוסף ז"ל בשולחנו הטהור באבן העזר סימן קס"ג אם כן אין כאן ספק כלל דפשיטא דראובן יורש כל נכסי לוי לא מבעיא בנדון שלנו שהוא עם בן אחיו אלא אפילו עם אחיו הוא יורש הכל ולא מבעיא במקום אחים אלא אפילו במקום אב כמו שכתב הרב המגיד ז"ל על  ההלכה שנ"ל ז"ל מי שיבם וכו' משנה בבכורות פרק יש בכור הובאה בהלכות פרק יש נוחלין מבואר ביבמות פרק החולץ שהיבם זוכה בנכסי אחיו ואפילו במקום שיש אב ודלא כרבי יהודה כדאיתא התם עכ"ל. ואם כוונת ה"ה במה שכתב משום דקם ראובן תחת אחיו ליבום. ר"ל שהוא ראוי ליבם אם ירצה אבל לא יבם. גם זה פשוט ואין בו ספק שאז אינו יורש את אחיו לבדו אלא חולק עם אחיו שוה בשוה. כדתנן במסכת יבמות דף ה' החולץ ליבמתו הרי הוא כאחד מן האחיו לנחלה וכו'. וכן פסקו ז"ל. אם כן מה כח יש בזה הצד משום דקם ראובן תחת אחיו ליבום. גם אין לפרש דברי השאלה בדרך זו. שראובן יבם את אשת לוי והספק הוא בנכסים הראוים לבא לאחר מכאן ובשבח ששבת הנכסים לאחר מיתת האח שבזה חולק עם אחיו חלק כחלקו שוה בשוה. והוא משנה במסכת בכורות דף נ"א ע"ב. הבכור נוטל פי שנים בנכסי האב וכו' ואינו נוטל בשבח ולא בראוי כבמוחזק ולא האשה בכתובתה ולא הבנות במזונותיהן היבם וכולם אין נוטלין בשבח ולא בראוי כבמוחזק ע"כ. וכן פסקו כל הפוסקים זכרונם לברכה. וז"ל הרמב"ם ז"ל בסוף ההלכה הנ"ל וכל הראוין לבא לאחר מכאן הרי הוא בהן ככל האחין שהרי בכור קרא אותו הכתוב שנאמר והיה הבכור אשר תלד יקום על שם אחיו המת ולא ימחה שמו מישראל. וכשם שאינו נוטל בראוי כבמוחזק כך אינו נוטל בשבח ששבחו נכסים אחרי מות אביו משעת מיתה עד שעת חלוקתו עם אחיו בנכסי אביו וכו' ע"כ. שגם זה דבר פשוט ומוסכם ואין להסתפק בו כלל. ולא מצאנו דרך נאות לבאר דברי השאלה אלא בדרך זו. שהספק שנסתפק היה הוא אם בן שמעון קם במקום אביו שמעון לירש עם דודו או דילמא אינו יורש עם דודו ומה ששנינו במשנה כל הקודם לנחלה יוצאי יריכו קודמין הוא כשאין שם יורש קרוב ממנו אבל בנדון זה שראובן בחיים הוא היורש וזה רמוז בדברי השאלה בצד השני שכתוב או דילמא בן שמעון קם במקום אביו וחולק עם דודו ראובן בשוה ומה שכתב משום דקם ראובן תחת אחיו ליבום אגב גררא נקטיה. ולהשיב לשואלניו דבר צריכין אנו לשוט בים התלמוד ובספרי הפוסקים ז"ל שמהם תצא תורה וזה החלנו בעזרת צורנו וגואלנו:
תנן (בבבא בתרא פרק יש נוחלין דף קט"ו) סדר נחלות כך הוא איש כי ימות ובן אין לו והעברתם את נחלתו לבתו בן קודם לבת יוצאי יריכו של בן קודמין לבת בת קודמת לאחין יוצאי יריכה של בת קודמין לאחין אחין קודמין לאחי האב יוצאי יריכן של אחין קודמין לאחי האב זה הכלל כל הקודם בנחלה יוצאי יריכו קודמין והאב קודם לכל יוצאי יריכו:
ובגמרא תנו רבנן בן אין לי אלא בן בן הבן או בת הבן או בן בת הבן מניין תלמוד לו אין לו עיין עליו בת אין לי אלא בת בת הבת ובן הבת ובת בן הבת מניין תלמוד לומר אוי לו עיין עלינו הא כיצד נחלה ממשמשת והולכת עד ראובן ולימא עד יעקב אמר אביי גמירי דלא כלה שיבטא ע"כ:
ופירש רשב"ם בן קודם לבת ראובן קודם לדינה אחותו לירש את יעקב וכן כל יוצאי יריכו של ראובן אם מת ראובן קודמין לדינה אחותו לירש את יעקב כגון מת ראובן חנוך בנו קודם לדינה לירש נכסי יעקב ובן של חנוך ובן בנו עד אלף דור כולן קודמין לדינה ובגמרא מפרש טעמא מדכתב אין לו עיין עליו: בת קודמת לאחין ואם יש אב למת גם לו קודמת: אחין קודמין לאחי האב אם יש להן אחות הן קודמין לאחות והאחות ויוצאי יריכה קודמין לאחי האב: כל הקודם בנחלה ומת יוצאי יריכו עומדין במקומו לירש אותה נחלה ולא שאר קרובי המת יורשין אותו אף על פי שקרובים למת יותר מיורשי יריכו של זה: והאב קודם לירש בנו או בתו שמתו לכל יוצאי יריכו דהיינו אחי המת וכבר נפקא לן בריש פירקין מוהעברת דהאב קודם ודווקא מיוצאי יריכו אבל יוצאי יריכו של בנו קודמין לכל אדם גמ' ובת הבן במקום שאין שם בן הבן ובן של בת והוא הדין לבת של בת הבן אבל לישנא קלילא הוא דנקט אבל בת של בת תרי זימני רצופין לאו לישנא קלילא הוא: אין לו עיין עליו שלמת אם יש לו בן או הבא מכחו של בן כגון יוצאי יריכו ויו"ד יתירה קא דריש דמצי למיכתב אן בלא יו"ד כדכתיב מאן בלעם והכי מפרשינן בקידושין גבי ויצאה חנם אין כסף: עיין עליו דהאי מת אם יש לו בת כלל כלל וכיון דאיכא יוצאי יריכה עובר ירך אמו הוא: הא כיצד כלומר ודאי כי היכי דאמרינן עיין עליו למטה הכי נמי אמרינן עיין עליו למעלה שאם כלה זרעו לגמרי העבירנה ליורשי האב למעלה הא כיצד ואתה מוצא בכל מקו' עיין עליו ע"כ:
וכן פסקו כל עמודי ההוראה זכרונם לברכה הראשון שבקדושה הנשר הגדול הרי"ף ז"ל שהביא המשנה והגמרא שקדמנו זכרה כמנהגו:
ואחריו החזיק הרמב"ם ז"ל בהלכות נחלות בתחלת פרק ראשון ז"ל סדר נחלות כך היא מי שמת ירשוהו בניו והם קודמין לכל. והזכרים קודמין לנקבות: בכל מקום אין לנקבה עם הזכר ירושה אם אין לו בנים ירשנו אביו ואין האם יורשת את בניה ודבר זה מפי הקבלה וכל הקודם בנחלה יוצאי יריכו קודמין לפיכך מי שמת בין איש בין אשה אם הניח בן יורש הכל לא נמצא לו בן לעולם מעיינין בזרעו של בן אם נמצא לבנו זרע בין זכרים בין נקבות אפילו בת בת בת בנו עד סוף העולם היא תירש הכל לא נמצא לו זרע בן חוזרין אצל הבת היתה לו בת תירש את הכל לא נמצאת לו בת בעולם מעיינין על זרע הבת אם נמצא לה זרע בין זכרים בין נקבות עד סוף העולם הוא יורש הכל לא נמצא לו זרע בת חוזר הירושה לאביו. לא היה אביו קיים מעיינין על זרע האב שהן אחי המת נמצא לו אח או זרע את יורש את הכל ואם לאו חוזרין אצל אחות. נמצאת לו אחות או זרעה יורש הכל ואם לא נמצאת לו זרע אחים ולא זרע אחות הואיל ואין לאב זרע תחזור הירושה לאבי האב. לא היה אבי האב קיים מעיינין על זרע של אבי האב שהן אחי אביו שלמת והזכרים קודמין לנקבות וזרען של זכרים קודמין לנקבות כמו שהיה הדין בזרעו של מת עצמו לא נמצאו אחים לאביו לא הם ולא זרען תחזור הירושה לאבי (אבי) האב ועל הדרך הזאת נחלה ממשמשת והולכת עד ראובן נמצאת אומר הבן קודם לבת וכל יוצאי יריכו שלבן קודמין לבת והבת קודמת לאבי אביה וכל יוצאי יריכה קודמין לאבי אביה. ואבי המת קודם לאחי המת מפני שהם יוצאי יריכו והאח קודם לאחות וכל יוצאי יריכו של אח קודמין לאחות ואחות קודמת לאבי אביה וכל יוצאי ירכה קודמין לאבי אביה אבי האב קודם לאחי האב של מת ואחי אביו קודמין לאחות וכל יוצאי יריכו של אחי אביו קודמין לאחות אביו ואחות אביו קודמת לאבי אבי אביו שלמת וכן כל יוצאי יריכה של אחות אביו קודמין לאבי אבי אביו ועל דרך זו הולך ועולה עד ראש הדורות. לפיכך אין לך אדם מישראל שאין לו יורשין עד כאן לשון הרמב"ם ז"ל:
גם הרא"ש ז"ל בפסקיו פסק כן וכן רבינו יעקב בעל הטורים ז"ל בטור חושן משפט סימן רע"ו העתיק לשון הרמב"ם ז"ל וכתב הרב בית יוסף ז"ל הכל מבואר בריש פרק יש נוחלין במשנה ובגמרא ובשולחנו הטהור בסימן הנזכר כתב לשון הרמב"ם ז"ל שקדמנו זכרו:
הרי לנו מכל מה שכתבנו כל סדר נחלות בכללותה ובפרטותיה ובכל דקדוקיה. אך נשאר לנו לחקור ולדרוש שלא מצאנו בתלמוד ולא באחד מעמודי ההוראה ולא ברב בית יוסף זכרונם לברכה שום גלוי או רמז מה יהיה דין מי שהיו לו שני בנים או יותר ומת אחד מבניו בחייו והניח זרע ואחר כך מת האב וכן בשאר היורשין בין למטה בין למעלה. אם ירש בן הבן עם דודו וכן בשאר היורשין דבני בנים כבנים שהבן קם במקום אביו וזהו עיקר נושא שאלתינו כמו שביארנו בתחלת דיבורינו והיה נראה לנו לענ"ד שאין לבן הבן כלום בירושת זקינו והראייה לזה ממה שכתוב בתורה ובן אין לו שמשמעו שאין לו בן אחר בחיים ואז יוצאי יריכו של הבן שמת קם במקום אביו וקודמין לבת ויורשין הכל כפי קבלת רבותינו זכרונם לברכה אין לו עיין עליו אבל יש לו בן או בנים אחרים ודאו שאין לבן הבן כלום שאין לומר עליו ובן אין לו שהרי יש לו בן והוא הדין בשאר היורשין כל אחד לפי מדריגתו כמו שכתבנו למעלה ועוד ראייה לדברינו ממה שכתב הרמב"ם ז"ל בפרק ראשון מהלכות נחלות הלכה ה' ז"ל מי שהיו לו שני בנים ומתו השני בנים בחייו והניח הבן האחד שלשה בנים והניח השני אחת ואחר כך מת הזקן נמצאו שלשת בני בנו יורשין חצי הנחלה ובת בנו יורשת החצי שכל אחד ואחד מהן יורש חלק אביו ועל דרך זו חולקין בני האחים ובני אחי האב עד ראש הדורות ע"כ: וכן כתב רבינו יעקב בעל העורים ז"ל בטור חושן משפט סימן רע"ו ממה שכתבו מי שהיו לו שני בנים משמע שלא היו לו אלא שני בנים אלו שמתו ומשום זה יורשים בני בניו נחלתו אבל אם היה לו בן אחר בחיים הוא יורש הכל דהא יש לובן כמו שביארנו דאם לא כן כך היה להם לכתוב מי שמתו לו שני בנים וכו' שאז היה משמע שהיו לו בנים יותר ומתו שנים מהם ועוד חמה שכתבו נמצאו שלשת בני בנו יורשין חצי הנחלה ובת בנו יורשת החצי. נראה שאין לו בן אחר חוץ מאלו שמתו שאם היה לו בן אחר נמצא שאינו יורש כלום מנחלת אביו שהרי שלשת בני בנו ובת בנו יורשין הכל היתכן שבני בניו ירשו אותו ובנו ישאל על הפתחים אלא ודאי דמיירי שאין לו עוד בשעת מיתתו בן אחר:
אבל בחפשינו בספרי הפוסקים האחרונים ז"ל מצאנו ראינו הפך מסברתנו הרב בעל דברי ריבות ז"ל סימן קכ"ב נשאל על עניין דומה לנדון דידן וזה לשון השאלה יעקב היה חולה מהחולי אשר מת ממנו והיו לו נכסים והיו לו בנים ראובן ובני שמעון ששמעון מת בחיי יעקב אביו וצוה ואמר מחמת מיתה שעשרים וחמשת אלפים לבנים שיש לו שהיה מחלקם לבתו סך כך ולראובן סך כך ולבני בנו שמעון סך כך וכשהשלים לצוות את בניו שאלו קצת אנשים ליעקב מהנשאר מנכסיך מה אתה רוצה לעשות שהיו לו נכסים יותר מהכ"ה אלפים לבנים שחלק אמרו ליעקב רצונך שיחולקו כפי הערך שחלקת הכ"ה אלפים. אמר להם תחזרו פה ואני אודיע לכם כוונתי וכשחזרו אצלו כבר מת יעקב ולא צוה מה יעשו משארית נכסיו ועתה בני שמעון אומרין לדודם ראובן שיתן להם חלק מירושת זקנם יעקב מהנכסים שלא צוה ומשיב להם ראובן דודם שאינו רוצה לתת להם שום חלק ונחלה מיתר נכסי אביו יעקב כי בדיני תוגרמי' בני שמעון אינם יורשים שום דבר כי למה יעזוב ללכת בערכאות שלהם כיון שאין לבני שמעון שום ירושה בנחלת זקנם יעקב ילמדנו רבינו אם יש לבני שמעון חלק ונחלה בנכסים שלא צוה בהם יעקב ומה עונשו של ראובן שרוצה להתנהג בדיני תוגרמים ואינו רוצה להתנהג בדין תורה שבני בנים הרי הם כבנים. תשובה דבר פשוט הוא שבני שמעון יש להם חלק ונחלה בנכסי יעקב זקנם חלק כחלק שוה בשוה כראובן דודם לפי שהם עומדים במקום שמעון אביהם לירש חלקו וכמו שכתב הרמב"ם פרק קמא דהלכות נחלות מי שהיו לו שני בנים ומתו השני בנים בחייו והניח הבן האחד שלשה בנים והניח השני בת אחת ואחר כך מת הזקן נמצאו שלשה בני בנו יורשין חצי הנחלה ובת בנו יורשת החצי שכל אחד ואחד מהן יורש חלק אביו וכן פסק הטור סימן רע"ו ועוד כתב אדם וחוה נתיב כ"ה ראובן שמת חנוך חצרון וכרמי בניו יורשין אותו ואם מתאחד מהם קודם ראובן וזה הבן הניח בן או בת או בן בת או בת בת עד מאה דורות יורש במקום אביו בנכסי ראובן ליטול כאחד מבני ראובן ע"כ:
גם הרב בעל בית חדש בתשובותיו שאלה ג' נשאל עניין נושא שאלתינו וזה לשון התשובה הדבר פשוט דראובן ובן שמעון חולקים בנכסי לוי שוה בשוה דכי היכי דדרשינן אין לו בן עיין עליו הכי נמי דרשינן בכל קרובים וגבי אחי המת נמי כתיב ואם אין לו אחים ודרשינן עיין עליו דאם יש לשמעון שום יורש דראוי ליורשו יבא במקומו וכך פירש רשב"ם להדיא בפרק יש נוחלין בדף קט"ו ע"א בדבור המתחיל ותני עלה וכו' ע"ש וכן כתב עוד בדף קי"ו ע"ב ואף על גב דיש סברא לומר דאח עדיף שכן קם תחת אחיו לייבום מכל מקום גזירת הכתוב היא מאין לו עיין עליו דלא מהני הך סברא לירש כל הנכסים ותדע דהא בפרק יש נוחלין קא מבעיא ליה לרמי בר חמא אבי האב ואחיו כגון אברהם ויעקב בנכסי עשו איזה מהן קודם ומאי קא מבעיא ליה הלא ודאי אח קודם דקם תחת אחיו לייבום ורבא נמי מאי קס"ד דקפשיט דאבי אב קודם אלא ודאי דלא קיימא לן בהך סברא למסקנא דאף על גב דקס"ד בריש פרק יש נוחלין דהך סברא תהני לן למימר דהאח קודם אף לבן כבר דחאוה ותו דמסקנא דתלמודא בהך בעיא דרמי בר חמא קאמר הכי נמי מסתברא דהאח קודם לאבי האב דקתני זה הכלל כל הקודם בנחלה יוצאי יריכו קודמין ואלו איתיה ליצחק יצחק קודם השתא נמי דליתיה ליצחק יעקב קודם שמעינן השתא שהאח אינו יורש לאחיו אלא מצד שהוא יורש זכות אביו שמת אם כן בנדון דידן נמי כי היכי דהאח יורש זכות אביו שמת כך בן האח יורש אביו וזכות אבי אביו שמת וחולקין ביחד ע"כ:
ומעתה נבוא לחוות דעתינו על העניין שנשאלנו עליו והוא אם בן אח יורש עם דודו נחלת זקנו דילמא אינו יורש אלא האח לבדו ומה שאמרו רבותינו ז"ל כל הקודם לנחלה יוצאי יריכו קודמין הוא כשאין שם, אח אחר קיים וכו' הדבר מבואר בדברי החכמים השלמים זכרונם לברכה שקדמנו זכרם והם רבינו ירוחם במשרים נתיב כ"ה והרב בעל דברי ריבות סימן קב"ב והרב בעל בית חדש בשאלות ותשובות סימן ג' ורשב"ם דבן שמעון יורש עם דודו בנכסי לוי חלק כחלק שוה בשוה משום דקם במקום שמעון אביו מדרשת ואם אין אחים לאביו אין לו עיין עליו. ואף על גב שדעתינו היה נוטה לפסוק בהפך דאין בן האח יורש אם יש אח אחר בחיים כמו שכתבנו למעלה מאחר שאין לנו ראייה מכרחת ולא שום פוסק בעזרנו לחזק סברתינו אלא מדיוקא דקרא וממשמעות לשון הרמב"ם ז"ל כמו שבארנו למעלה. נבטל דעתינו מפני דעתם הרחבה ונהיה סניף אל החכמים השלמים הנ"ל ז"ל ונסכים עמהם שבן שמעון ירש עם דודו ראובן בנכסי זקנו:
הכלל העולה שבן שמעון ירש עם ראובן דודו בנכסי לוי דודו חלק כחלק שוה בשוה כמו שהוכחנו ממסקנת החכמים השלמים זכרונם לברכה שזכרנו בדבורינו: הנראה לענ"ד כתבנו להלכה ולמעשה אם יסכים עמנו מורינו ורבינו שיחיה ונתפלל אל ה' שירפאהו רפואה שלימה בחברת נוות ביתו מב"ת ובניו אכי"ר:
נשלם ונגמר בתשעה ועשרים לחדש שבט בשנת ובסדר
ואלה המשפטים אשר תשים לפניהם ליצירה
אני הצעיר אברהם בלא"א כמוהר"ר דוד פידאנקי מ"כ
בבית ובדפוס כהר"ר יוסף כן המנוח כהר"ר שלמה פרופס כ"ץ זצ"ל