הקדמה
מאן דחמא חמא שמשא בטהרא. ירח וכוכבים מאירים לארץ ולדרים וישכון ישראל בטח בדד בתים מלאים כל טוב ליהודים היתה אורה זו תורה: וזאת התעודה בישראל יום ולילה לא ישבותו ותהי האר"ש על פני כל הארץ אלו העשירים הא במילי דשמיא ודין גרמא דעשיר'אה הורתם בקדושה בנים אשר יולדו להם בקהל ה קטן שאין צריך לאמו אביו מחנכו במצות ובין כתפיו שכן והיו למאורת:
מאן דקרי ותני זיל קרי בי רב עץ חיים היא למחזיקים בה והנה שם שלשה עדרי צאן עדר עדר לבדו באנפי נפשה. שרפים עומדים ממעל לו ומתוכה כעין החשמל נטוי על ראשיהם מלמעלה פיו ממלל רברבן לאמור לאסורים צאו לאשר בחשך הגלו כל אסיריו פתח ביתה: הרזים לא עממוהו כל היד המרבה לבדוק מה לתבן את הבר בורר אוכל מתוך פסולת באתרא דמארי תלי זינא: בהדי כבשי דרחמנא וממלא רווחא שמעתתא: והיה העקוב למישור ותרב חכמת שלמה חכמות בחוץ תרונה: בשוקים וברחובות ליתי' ספר תורה ונחזי אנן מעשה ידי אומן הרואה אומר ברקאי מוציא אסירים בכושרות והיו למאורת:
מאן בי דינה רבה דקא יתיב קמיה: המה הגבורים ואלה נשיאי: מינייהו מלכי מינייהו אפרכי אלף אלפים ישמשוניה: כקטון כגדול בוקי סריקי: קול ברמה נשמע ונפקא מינה למאי דבני בני: קלא דלא פסיק גרסא מפומיה: מאז הבוקר ועד בי שמשי: עין רואה ואוזן שומעת נהרי נחלי: אי בעית אימא קרא ואי בעית אימא סברא מזכה שטרא לבי תרי: מן החדר תבוא סופה וכל העם רואים את הקולות לו יראו כל חכמי: ויהי למס עובד ויחנו במקה'לות והיו למאורות:
מאן יתיב בי מרזחא ברישא אך היום אשר נהפך לאבל מחולינו והשקנו כוס התרעלה: ויסעו ממתקה ויחנו במר"ה: וינועו אמות אסיפים ומזיח אפיקים ריפה: והקול נשמע נפלת משמים הילל בן שחר חכם לב ואמיץ כח אליו מי הקשה: השליך משמים ארץ תפארת ישראל ווי להאי שופרא דבלי ארעא: ונפל ממנו ר"ב לא ידע אנוש ערכה: נצחו אראלים את המצוקים ונשבה ארון הקודש מן שמיא מוקי לה בקדושא רבה:. מר ניהו מרא דתלמודא הרב המופלא שבסנהדרין החכם השלם הדיין המצויין החסיד ועניו הרב המובהק זקן ונשוא פנים בוצינא קדישא מרנא ורבנא שלם זצוק"ל ה"ה ותעל שועת העיר השמימה: איכה חשיכה אור ההלכה עושה שחר עיפה: והנה אימה חשיכה גדולה: נסתתמו מעינות החכמה: שרו חכימיא למהוי כספריא: מהיום ההוא והלאה אין יום שאין בו קללות והיו למאו"רת.
מאן הוי האידנא בבי דינא ועוד נטויה: נטה קו על כל מחמדיה: איידי דחביבא יהיב אדעתא: השחית חיל וחומה: ויהרוג כל מחמדי עין חמדה גנוזה: וקול כרוזא נפיק לבני אני צריך בני היכלא: קא פסי"ק ות"ני בויקרא רבה משה משה עלה אלי עליה שאין בה ירידה: אל המנוחה ואל הנחלה: ויעל משה אל האלהים מר ניהו רבה החכם השלם הדיין המצויין החסיד ועניו הישיש הנכבד הגביר הנעל' כהר"ר משה אלואריש זצוק"ל וירא ישראל את היד הגדולה ויעש גם הוא מטמ"נים ומשה עלה אל האלהים מר ניהו רבה החכם השלם הדיין המצויין החסיד ועניו הישיש הנכבד הגביר הנעלה כהר"ר משה ישראל זצוק"ל ותבוא הרינה במחנה בכיה קבועה ותבקע האדמה ותלבש בגדי אלמנותה: העיר רבתי עם היתה כאלמנה: ויצעקו אל ה' הן לדין הן למשפט מי יורה דעה ומי יבין שמועה: בהגלות נגלות והיו למאור"ת:
מאן דתני אהבה רבה ראשי אבות העדה: ויתאוו תאוה להחזיר תורה ליושנה: ולא תהיה עדת ה' כצאן אשר אין להם רועה רעיא מהימנה: שתו בשמים פיהם ולשונם תהלך באר"ש לעובדה זו תפילה להאיר להם בעמק הבכא:. ולהרים דגלה של תורה: ויקומו בנשף ויבואו שערה ונאספו שמה כל העדרים להפליא עצה ולהגדיל תושיה: וכמו השחר עלה: האירו ברקיו תבל ויבא אהרן וכל זקני ישראל זו היא סיבה זו היא ביאה: להגיד דבר המלוכה: עד דוד הגדיל  אש ולמורה צדק ולמארי דאתרא: ואקוד ואשתחוה מול נורא עלילה: ואימורין לגבוה סלקא: מי אנכי ה' אלקים ומי ביתי כי הביאותני עד הלום עתה חכמה ומדע תן לי ואצאה לפני העם ואבואה: ובית עבדך דוד יהיה נכון לפניך פרשו עלי מדותיך וברית אבות לבנים תזכור לעילא מן כל ברכתא בנים ובני בנים סמוכין דרבנן להבדיל ולהורות והיו למאורת:
מאן דאית ליה לברוכי לתרי ולתלת בתי שלשה המה מטיבי צעד שבעה המה עיני ה' אלה הם ראשי העדה וארבעה מטיבי לכת פרנסי ומנהיגי ת"ת והגזבר ידו על העליונה: ושני צנתרות הזהב יריעות האהל יעקב איש תם במדה גדושה: מעשה ידי אדם והאו'מר עשירית האיפה לא יצא ידי חובה: ולאודויי ולשבוחי בשבחא דאתא ממילא: לזאת יקרא יש דורשין אותו לשבח ואינו אלא גנאי ורבוי אחר רבוי הוי מעוטא דגברא: לכן לאנשים האל אל תעשו דבר ואגרא דתעניתא שתיקותה: אך זאת אשיב אל לבי על כן אוחיל שכר מצוה אגוני מגנה: והמגן יגן עוד ינובון בשיבה למרבה המשרה זרעם לפניך יכון ההלל והשמחה במעונה: והחליל מכה בשוקים וברחובות והיו למאורות:
מאן דעסיק בתורה הוא דקא ירית נחלה זו שלו חכמה מפוארה: והחכמה מאין תמצא מגו בני עליה: המה הגבורים חלוצי צבא יושבי על מדין היושבים ראשונה: זקנים המה לימים זה זקן שקנה חכמה: כל חדא וחדא תיקו במלתא עמית בתורה ובמצו': שאור לו ימצא והנה הבית מלא אורה: טוביינא דחכימי דנחתי לעומקא דדינא: ודייני נהר דעה: הנה הנם החכמים השלמים הדיינים המצויינים כהר"ר יאודה פיזה יצ"ו וכהר"ר דוד בכהר"ר רפאל מילדולה יצ"ו אכי"ר ה' עליהם יחיו בכל מילי דמטיבי ולאדירי כל חפצי בם בני האדירא קדישא דעאלו ונפקו במלחמת חובה: קדמה לפני הני אשלי רברבי פניהם פני אריה וכלביא יתנשא: כל המק"שה עצמו לדע"ת יתנו עשיה"ם ויצדקו כדאיתא בפסיקתא: כזוהר הרקיע מאירים ומזהירים כרם חמד עלו לה: ואני תפלתי לך ה' שוכן מעונה: בכלל מוסיף על הברכה ה"ן הברכה שורה: חמרא וחיי לפום רבנן ומזון לכולא ביה ונסו יגון ואנחה: והיא כפורחת עלתה נצה הגפן תתן פריה וארצנו תתן יבולה להשקות את הגן כי טל אורות והיו מאורות:
מאן דרמי הא לה חש לדמכיה  ולשוכני ארעא: כי יציבא מלתא דרחמתין הוא עזיזא כיתד התקועה: ולתת להם פאר תחת אפר ברא דמזכה אבא ולמדם בדם האהבה: את קסתי נתתי בספקא דאורייתא: להאי פרצידא דתותי קלא להראות העמים והשרים את יופיה: ענף עץ אבות בן פורת יוסף ואימא פלפולא חריפה. רחמיא דנפשאי ויתיב בתוואני דלבאי החכם הנעלה לשם טוב ולתהלה כהר"ר יוסף בכהר"ר משה אלואריש יצ"ו ותפילתי יסכון גבר בהני תלת מילי דאמרי רבנן בכפילה. בני חיי ומזוני כנפשו הרמה ואור תורתו יציץ ויזרח עשה ספרים אין קץ כמים על פני חוצות והיו למאורות: