הקדמה
הנחה מאומתת ופשוטה מאד היא כי כל הנמצאים כל זמן שלא השיגו התכלית הם נעים ונדים אמנם אחר שמשיגים התכלית המכוון בהם מיד ינוחו וישקוטו הלא תראה מין הבעל חי הבלתי מדבר מתנועע ומתנודד אל תכלית מה כאילו תאמר אם לבקש פרנסתו אם לברוח מהדבר המזיקו ולכוין אל הנאות לו ומיד שמגיע אל מה שיתנועע אליו ינוח ולא בבעל חי בלבד הורנו הניסיון דבר זה אלא אף במין הצומח עם שאין בו כח המרגיש בבעל חי הוא מתנועע והולך עד שיגיע אל תכלית הצמיחה והגידול ואף במין הדומם ג"כ עם היות שלא נמצא בו לא כח הצומחה כאילנות ולא כח המרגשת כבעלי חיים הוא מתנועע עד הגיעו אל תכלית קניית הגידול והצורה העצמית שיאות לו ואם מן הארץ נעלה בשכלנו אל השמים נראה הכדורים בעלי הגופות השמיימים מתנועעים במקומם בסיבוב תמיד מבלי שינוחו מתנועתם הסבובית אפילו כהרף עין וזה מפני התשוקה הנמרצת שיש בהם להשיג התכלית האהוב אצלם והוא לרדוף ולהשיג הסבה הראשונה שהוא העניין המצוייר אצלם אשר הוא בתכלית הפשיטות ואין שינוי בו כלל ולא התחדשות עניין והטוב ממנו שופע תמיד כמו שכתב הרב המורה ז"ל ובהיות כי אלו הכדורים הספיריים כל עוד שהם מתנועעים להתקרב לאל יתעלה להשיגו הוא יתברך שמו רחוק רחוק מהשגתם וזה הכוסף הנמרץ שיש בהם אל זה התכלית הנכבד הוא הולך ומתגדל ומתרבה בתדירות לכן לא ישקוטו אפילו כמעט רגע ישתבח מי שכל הברואים מתקרבים אליו להגדילו ואינם נפגשים לעולם בחלק קטן מגדולתו ואם ככה הוא בחק אלו הנמצאים ר"ל השמיימים והארציים שכלם נעים ונדים אל השגת התכלית הנאות לכל אחד ואחד כפי טבעו איכותו וחשיבותו ק"ו במין האנושי הנקרא חי מדבר בעבור השכל האלהי הנאצל בו שמפאת זה הוא הנמצא היותר נכבד מעולה ויקר שבכל ברואי מטה ומעלה שצריך שיהיו פעולותיו משוערות על פי השכל ומסודרות אל תכלית שכלית רוחנית להשלמת נפשו בעיון ובמעשה:
והנה גלוי וידוע לפני מי שאמר והיה העולם שמן היום שהתחיל להתנוצץ בלבי ניצוץ ההשכלה והתחלתי לדרוש ולתור מעט מזער מהחכמה לא נחתי ולא שקטתי יען נכספה וגם כלתה נפשי אל השגת שני הכליות. האחד הוא מפאת הגוף. והשני הוא מפאת הנפש. התכלית אשר מפאת הגוף שעם היותו אחרון במעלה הוא ראשון בזמן ושעליו עמלתי וטרחתי להשיגו הוא שיהיו מזונותי יותר מעט מרווחים כדי שלא יהיו תמיד כל היום מחשבותי נבוכים בארץ על המחיה ועל הכלכלה ועתה ישתבח ויתרומם ויתנשא הבורא שהחייני וקיימני והגיעני אל השגת התכלית הזה יען הוא מחוייב לאדם במה שהוא אדם בהעלותי אל הכתה הראשונה שבבית מדרשנו המפורסם בשם עץ חיים ה' יברכהו ויגדלהו וירוממהו למעלה למעלה. ואמנם התכלית מפאת הנפש אשר עם היותו אחרון בזמן הוא ראשון במעלה ושעליו עמלתי יומם ולילה ונכספתי בתשוקה נמרצת להשיגו הוא לעמוד על עיון הגמרא על בוריו ולהבין דברי הפוסקים על אמתתם ולירד לעומק דעתם אבל מכיר אני בעצמי ומודה אני על האמת שעדיין לא הגעתי אל תכלית זה שכלתה נפשי ושעוד הוא רחוק מהשגתי יען עמוק הוא מצד קוצר שכלי אבל עכ"ז לא נתרשלתי מלרדופו ואחור לא נסוגותי מלבקשו ותקותי לא אבדתי מלמצאו לפי שיש לי מובט אחד שכל זמן שאני מביט בו הוא משפיע בי רוח חכמה ובינה ורוח עצה וגבורה במלחמתה של תורה בהוייות דאביי ורבא יען אני מסתכל בו כי כל רז לא אניס ליה וכל סתום לא עממהו וכי הוא עם רוב בקיאותו הנפוצות יקבץ ובזכות שכלו הסתום יפרש ובעוצם חריפותו קושיות יתרץ ובכח פלפולו שקיל וטרי בסברה וגמרא עד דנחית לעומקה דדינא אליבא דהלכתא ה"ה החכם השלם הדיין המצויין החסיד ועניו כבוד מורנו ורבינו שלם ישמרהו צורו ויחייהו האל המגביהו לשבת על כסא ההוראות יעלהו מעלה מעלה על גבי מרומי ההצלחות האמיתיות והמדומות וישם שמו לעילום ויברך אותו ואת ביתו בשלום: ובימיהם נושע תשועת עולם אכי"ר. ועליו נסמכתי אחרי הסמכי באלהי כי כאשר האב את בנו ירצני וכמעשה ידיו יתקנני וכרב את תלמידו על מי החכמה ינהלני ועם בטחון זה אני מבשר את עצמי כי בעזרת הצור אגיע לסוף תכלית תשוקתי:
ויהי כאשר גמרתי לכתוב דברי אלה והנה קול מכה בתוף אזני באמור אלי מה לך כי תחרש קרא בגרון אל תחשוך כשופר הרם קולך והגד בשכח האנשים החשובים שהטיבוך אם כבר שכחה מי המה ואען ואומר לא שכחתים כי בזכרוני המה חקוקים ואם נתאחרתי עד הנה היה מסבה שהוכרחתי ועתה הנני מזומן למשמעתך ה"ה החכמי' המעולים הגבירים הרמים והנישאים מעלת הפרנסים וגזבר של עץ חיים אשר תמכו את ידי להושיבי עם החכמים שבכיתה הראשונה והקימוני להיות אחד מן בני העליה ונתנו לי הכנה לחיו' בעוה"ז ובעו"הב על אלו אשר כבר שרתו שירותם שירות של קדושה באהבה בחיבה ובשקידה רבה ישלם ה' פעלם ותהי משכורתם שלימה ועל החכמים המעולים הגבירים היקרים מעלת הפרנסים וגזבר של עץ חיים אשר כעת הם העמודים אשר בית מדרשנו נכון עליהם ומשרתים באהבה ורוח נדיבה על כלם בכלל ועל כל אחד בפרט אני מפיל תחינתי לפני שוכן מרומים יחולו ברכות שמים עליהם ועל זרעם רוכב שמים יהיה בעזרם יכלו ימיהם בטוב ויהיו כגן רטוב והאלהים יענם בקול ויעשה עמהם לטובה אות:
גם זכור אזכרם ולא אשכחם לחברי ורעי היקרים אשר בבית המדרש הקדוש הזה מה טוב ומה נעים שבת אחים גם יחד יחד כלם משפיעים מהודם לעולם השפל הזה ככוכבים ממסילותם כי המה חכמים מחוכמים נודע בשערים שמם כלהון אחידן בפתגמי אורייתא דמתילן לחרבא וחכמתם מיוסדת על אדני האמת ועמודי האמונ' שקלן וטרן בהון כגוברין מאלפי קרבא ואין בדבריהם נפתל ועקש ולא יחטיאו מהכוונה הנכונה אצים חשים ורצים מן המדרש אל הישיבה ואפילו רגע אין מוסרים גופם אל המרגוע ואל המנוחה על כן אוחילה לאל אחלה פניו יתן להם ברכה והצלחה וינהגם במעגלי שבילי דרך נתיבה לאכול מפריה ולשבוע מטובה אכי"ר: