שאלה סב ראובן ושמעון שלאחד הבית שאלה  ולאחד העלייה ונתעקם אחד מעמודי הבית אשר העלייה נכונה עליו ובעל העלייה אומר לבעל הבית שיסיר העמוד העקום וישים חדש במקומו ובעל הבית אומר איני חייב לעשותו ועוד שהיום לאיש לך נזק בעד עקמימו' זה שהוא באמצע הכותל והתקרה עומדת על שנים או שלשה עמודים בריאים וטובים ואף העמוד העקום אינו עקום כל כך שאינו מועיל לקבל המשא המוטל עליו ועדיין ראוי לקבל משאו ובעל העלייה אומר רואה אני את הנולד ולכן אני רוצה שתחליפנו ובעל הבית אומר כל זמן שהנזק אינו מבורר על פי בקיאים איני משיב לך ולכשיבא הנזק אדון עמך אם אני בחיוב תיקון הכותל שלדעתי אין לי חיוב להעמיד הכותלים שהכותלי' אלו משועבדים לעלייתך וכשיפולו או יהרסו פקע שעבודייהו וגופו לא נשתעבד להקים עלייתך יורינו המורה הדין עם מי ושכ"מה:
תשובה עיקרא דהאי מילתא איתא בבבא מציעא פרק הבית והעליה (דף קי"ז) משנה ז"ל הבית והעלייה של שנים שנפלו  אמר לבעל העלייה לבעל הבית לבנות והוא אינו רוצה לבנות הרי בעל העלייה בונה את הבית ודר בתוכה עד שיתן לו את יציאותיו רבי יהודה אומר אף זה דר בתוך של חבירו צריך להעלות לו שכר אלא בעל העלייה בונה את הבית ואת העלייה ומקרה את העלייה ויושב בבית עד שיתן לו את יציאותיו:
ופרש"י ז"ל של שנים בית שלזה והעלייה של זה שחלקו כך נחלת אביהן: אמר בעל העלייה לבטל הבית לבנות. החומה והתקר' התחתונה המוטלין עליו לבנות והוא יבנה החומה מן התקרה ולמעלה ותקרה העליונה של גג: בונה את הבית. לבדו עד תקרה התחתונה: עד שיתן  לו את יציאותיו ואחר כך יצא ממנו ויבנה עלייתו: אמר רבי יהודה אף זה דר בתוך של חבירו. אם כן הוא אף בעל העלייה זו כשהוא חוזר מעותיו לזה שהוא דר בתוך שלו ואי נמי זה לא חסר דהא בלאו הכי לא הוי בני לה איהו צריך להעלות לו שכר דזה מיהא נהנה שאלולי בית זה אין לו מקום לדור שם וקסבר זה נהנה וזה לא חסר חייב וצריך להעלות לו שכר ואי לא מחזי כרבית: אלא בונה וכו'. את הכל ומקרה את העלייה למעלה וכל הצריך לה ויושב בבית התחתון דהוה ליה זה לא נהנה וזה לא חסר הוא לא נהנה שהרי עלייתו מוכנת לדור בה וזה לא חסר דבלאו הכי לא חזיא ליה דהא לא הוה בני לה:
וידוע דהלכה כחכמים וכן פסקו כל עמודי ההוראה. הראשון שבקדושה הנשר הגדול הרי"ף ז"ל שכתב המשנה כצורתה: ואחריו החזיק הרמב"ם ז"ל בפרק רביעי מהלכות שכנים הלכה ג' ז"ל אמר בטל העלייה לבעל הבית לבנות כדי שיבנה עלייתו על גביו והוא אינו רוצה. הרי בעל העלייה בונה את הבית כשהיה ויושב ודר בתוכו עד אשר יתן כל יציאותיו ואחר כך יצא ויבנ'  עלייתו אם רצה:
וכתב הרב המגיד זכרונו לברכה ז"ל אמר בעל העלייה וכו' משנה שם פסק כתנא קמא והקשה הרשב"א ז"ל למה לא יכוף בעל העלייה את בעל הבית לבנותו וכתב שבירושלמי העמידוה כשהלך לו בעל הבית למדינת הים ואין דעת המחבר שאם אפשר לכפותו כופין אותו כמו שכתב בתחילת הפרק ומשנתנו היא או בשאי אפשר לכפותו או כשאין בעל העלייה רוצה לכפותו והרשב"א ז"ל כתב שלא נשתעבדו לבעל העלייה נכסי בעל הבית אלא גוף הבית נשתעבד לו ולעול' אין כופה אותו אלא שבונה הבית ודר בתוכו ע"כ:
הר"אש זל גם הוא פסק כן בפסקיו שכתב המשנה כצורתה גם רבינו יעקב בעל הטורים ז"ל כן פסק בטור חשן משפט סימן קס"ד ז"ל הבית והעלייה שהיו של שנים כל הקלקול שיארע בכותלים מן התקרה ולמטה חייב בעל הבי' לתקנו ואם אינו רוצה לתקנו בעל העלייה כופהו ומן התקרה ולמעלה יתקננו בעל העלייה אם ירצה ע"כ:
וכתב הרב בית יוסף ז"ל זה לשונו הבית והעלייה שהיו של שנים וכו' זהו לשון הרמב"ם בפרק ד' מהלכות שכנים ונראה לי שטעמו מדתנן בפרק י' דמציעא (דף קי"ז) הבית והעלייה של שנים שנפלו אמר בעל העלייה לבעל הבית לבנות והוא אינו רוצה הרי בעל העלייה בונה את הבית ויושב בתוכו עד שיתן לו יציאותיו ומשמע ליה שבעל הבית חייב לבנות כל הבית בלי שיסייעהו העליון בשום דבר דאמר בעל העלייה לבעל הבית לבנות הכי משמע וגם מדקתני עד שיתן לו יציאותיו דאי לאו הכי עד שיתן לו חצי יציאותיו מבעי ליה וכן פרש"י אמר בעל העלייה לבעל הבית לבנות החומה והתקרה תחתונה המוטלין עליו לבנות והוא יבנה החומה מן התקרה ולמעלה ותקרה העליונה של גג וכו' ע"כ. וכן פסק בשלחנו הטהור בתחילת סימן הנזכר:
ואף על פי שכל הני אשלי רברבי הסכימו שבעל הבית חייב לבנות הבית כדי שיוכל בעל העלייה לבנות עלייתו אם ירצה שלש סברו' חלוקות יש בדבר זה האחת שאין בעל הבית חייב אלא לבנות הכותלים אבל התקרה והמעזיבה שעליה מוטל על בעל העלייה לבנות השנייה שבעל הבית חייב לבנות אף התקרה אבל המעזיב' על בעל העלייה השלישית שבעל הבית חייב לבנות הכל כותלים תקרה ומעזיבה. ועתה נפרט אותם אחד לאחד:
הסברא הראשונה היא דעת רבינו תם ז"ל וסיעתיה כמו שכתבו התוספות בבבא מציעא (דף קי"ו ע"ב ז"ל) הבית והעלייה של שני' בקונטרי' ל"ג של שנים ולר"ת נראה דאע"ג דמוקי לה בגמר' כאשר ומשכיר מ"מ שייך למיתני של שנים כיון דקתני בה בעל הבית ובעל עלייה ובגמרא דמוקי לה בשוכר ומשכיר משום דבאחין שחלקו אין על התחתון לבנות תקרה אבל קשה אי אין עליו לבנוו [תקרה] מאי קאמר בגמרא תחתון שבא לסכך בארזים שומעין לו למה בא לסכך כיון אין מוטל עליו לבנות [תקרה] דבאחין שחלקו מיירי ע"כ. והרא"ש ז"ל קיים פירוש רבינו תם ותירץ באחד משני דרכים אי דלא גרסינן לסכך אלא לשנו' ואעמודים קאי ואי גרסי לסכך מיירי דאיכא לתחתון נמי עלייה כגון שתי עליות זו על גב זו. נמצא שגם הרא"ש ז"ל הוא מסברת רבינו תם. וטעמייהו משום דמוקי בגמר' דבב' מציעתא בשוכר ומשכיר וסבירא להו דדוקא במשכיר שייך למימר שחייב ליתן תקרה לבעל העלייה אבל בשותפין פשיטא להו דלא דמאי זה טעם יתחייב. כמו שמפורש בפסקי הרא"ש ז"ל:
הסברא השנייה היא דעת הרמב"ם ז"ל ודעמיה כמו שכתב בפרק רביעי מהלכות שכנים בתתילתו ז"ל והתקרה של בית הרי היא של בעל הבית. והמעזיבה שעל התקרה הרי היא של בעל העלייה ע"כ. וכתב הרב המגיד ז"ל זה לשונו והמעזיבה שעל התקרה וכו' פסק כרבי יוסי דמתניתין ותמה אני שהרי פסק פרק ו' מהלכות שכירות כרבנן וכמו שכתבתי שם ונראה לי שדעת המחבר שלא נחלקו רבי יוסי וחכמי' אלה בשוכר ומשכיר אבל בשותפין אפילו חכמים מודים שהמעזיבה לעליון ובודאי שאותה משנה שנחלקו בשוכר ומשכיר הוא ואיני יכול להלום דבריו בדרך אחר' וכו' ע"כ. וכן כת' הראב"ד ז"ל לפי שיאמ' עליון לתחתון נטלתי אני עלייה כנג' בי' כשם שאת' טומ' בקרקעך שנטלת כך העמידני בקרקעי וקרקע של עליון הוא תקרה וכן כתב הרמ"ה ז"ל כמו שכתב הטור ז"ל בשמם בטור חשן משפט סימן קס"ד:
הסברא השלישית היא סברת הנמקי ז"ל זה לשונו הבית והעלייה של שנים נפחתה העלייה וכו' רש"י והרי"ף ורוב הפוסקים האחרונים פירשו הך מתניתין בשוכר ומשכיר וכת' הרנב"ד שכן עיקר דדינא דשותפים הא תני לה בסמוך דתנן ואמר בטל העלייה לבעל הבית וכו' ותרתי בשותפים למה לי אלא ודאי הא בשוכר ומשכיר הוא ומשום דדמיא לשותפין עריב לה בהדייהו ואחרים דקדקו עוד מדקאמר רבי יוסי עליון נותן מעזיבה ואיכא טעמ' בגמ' משום אשוויי גומות ובשלמא בשוכר ניחא דהא אמרינן בפיר"ש על השוכר להטיח את גגו משום דמעשה הדיוט הוא אבל בשותפים ודאי תחתון נותן את הכל וראייה ממתניתין דלעיל דתנן דשניהם חולקים בשוה וכו' עכ"ל הרי לנו בפירוש השל' דעות חלוקו' שמצאנו בעניין זה לקטנו אותם מתוך דברי מהרשד"ם ז"ל בחשן משפט סימן רס"ח והילך קצת מלשונו אבל אמנם כפי מה שראיתי בספרי הפוסקים המצויים בידי נראה בפירו' שיש שלש סברו' ברורות חלוקות זו מזו ופוסקי' אחרים לא נתברר אלינו דעתם כמו שאכתוב בס"ד הברורים הרמב"ם הראב"ד הר"מה דסבירא להו שחייב בטל הבית לתקן התקרה ובעל העלייה המעזיב' הר"ש ויש מפרשים אחרי' סבירא להו בבירור שבעל הבית נותן את הכל תקרה ומעזיבה רבינו תם והרא"ש סבירא להו שאין לבע' הבית ליתן כי אם המחיצות אבל תקרה ומעזיבה לבעל העלייה רש"י והרי"ף לא נתברר בפירוש סברתם כי לא מצינו עוד אלא שהריף ורש"י פירשו בבא מציעתא בשוכר ומשכיר ואם היה נמשך לזה דדוקא בשוכר ומשכיר הוא דפליגי רבנן עם רבי יוסי אבל בשותפים כולי עלמא מודו דעל העליון לתקן תקרה ומעזיבה כמו שכתב הרא"ש אם היה זה מוכרח אז היינו אומרים בודאי דרש"י והרי"ף שפירשו האי בבא מציעתא בשוכר ומשכיר אה כן בודאי דסבירא להו בשותפין כהר"אש אבל עינינו הרואות בפירוש דאינו כן חדא דאדרבה איפשר לומר דמשום הכי מוקי לבבא מציעתא פלוגתא דרבי יוסי ורבנן בשוכר ומשכיר משום דבשותפים כולי עלמא מודו דעל בעל הבית ליתן את הכל וכמו שנראה מדברי הנמקי וכו' ע"כ ועוד האריך הרב הנ"ל ז"ל בעניין זה אבל בזה די לנו לענייננו כמו שנבאר בפסק הדין בע"ה:
ובזה נבוא להשיב על העניין שנשאלנו עליו. ונתחיל במאי דסליק מיניה והוא מה שטוען בעל הבית בסו' דבריו שלדעתו אין לו חיוב להעמיד הכותלים שהכותלים האלו משועבדים לעלייתו וכשיפולו או יהרסו פקע שיעבודייהו וגופו לא נשתעבד להקים עלייתו ע"כ. נראה שדבר פשוט הוא שאין ממשות בטענה זו כפי דעת כל החכמים השלימים שקדמנו זכרם. אם כפי הסברא הראשונה שהוא דעת רבינו תם והרא"ש ז"ל דבשותפין אין על התחתון לבנות תקרה מכלל שהכותלים חייב לבנותם כשיפולו או יהרסו. דאם לא כן עדיפא מינה הוה להו למימר דאין חייב התחתון לבנות הכותלים ואז היינו יודעים במכל שכן התקרה אלא ודאי האמת הוא שהכותלים חייב לבנותם ואם לפי הסברא השנייה שהוא דעת הרמב"ם והראב"ד והרמ"ה זכרונם לברכה שבעל הבית חייב לבנות התקרה כל שכן שחייב בבניין הכותלים וזה דבר שאין בו ספק. ואם כפי הסברא השלישית והוא מה שכתב הנמקי ז"ל וסיעתיה והם הרי"ף ורש"י הרנב"ר זכרונם לברכה לפי דעתו שבעל הבית חייב לבנות אף המעזיבה אם כן קל וחומר בן בנו של קל וחומר שחיי' להעמיד הכותלי' ואף על פי שהדבר ברור מאד נביא עוד ראייה לדברינו ממה שכתב מהרשד"ם ז"ל על עניין שנשאל ממנו דומה במקצת לנושא שאלתינו ב"ח ח"מ סימן רס"ח וזה נוסח השאלה:
שאלה בית ועלייה על גביו ושניה שותפים לאחד הבית ולאחד העלייה ונפלו ובעל הבית אינו רוצה לבנות אצא המחיצות לבד ואומר שהשאר תלוי על בעל העלייה ובעל העליי' אינו רוצה לבנות אלא מן התקרה ולמעלה ואומר שבעל הבית חייב לתת לו קרקע לדריסת רגל כמו שיש לו למטה הדין עם מי ע"כ:
ואחר שהאריך הרב הנ"ל ז"ל בעניין זה בחקירת סברת הפוסקים סיים בסוף דבריו ז"ל אבל בנפל כולי עלמא מודו דעל בעל הבי' לבנות עד התקרה ותקרה בכלל וכתב הריב"ש סימן תק"ו שכן המנהג לא נשאר מי שכתב בפירוש שאין התחתון חייב לבנות התקרה אלא רבינו תם והר"אש ואחר שרבו כמו שרבו החולקי' עליה' יכולי' אנו לפסוק הלכה למעשה ככל הני רבוותא שהם גדולי' בחכמה ומניין וכל שכן דלא שייך הכא למימר לתחתון קים לי כרבינו תם והר"אש דאנן לא למכפיי' אמרינן ולהוציא ממנו ממון כסברת הרמב"ן דסבירא ליה דהיכא שבעל הבית לפנינו כפינן ליה לבנות אלא כדעת הרשב"א והר"אה ז"ל דאין כח לעליון כשנפל הבית ורוצה לבנות אלא שיבנה הוא הבית וידור בה ואם ירצה אחר כך התחתון ליכנס בביתו ישלם יציאותיו ואז הוי בעל הבית מוציא ועליו הראייה וישלם כל יציאותיו קורו' ונסרים כמו שפירשתי לפי מנהג אלו המקומות ע"כ גם הרב בעל דברי ריבות ז"ל סימן צ"ו נשאל זאת השאלה עצמה שנשאל מהרשד"ם ז"ל אות באו' מלה במלה ותשובת הרב ז"ל כתשובת מהרשד"ם ז"ל ובסוף תשובתו כתב ז"ל הרי שפסק דעל התחתון לעשות התקרה וזה מיירי בשותפים וכן פירש רש"י שם וז"ל דהוו דיירי חד עילאי וחד תתאי כשחלקו האחים נטל זה בית וזה עלייה הרי הרמב"ם והרא"בד והרמ"ה ורש"י ורב אלפס והר"ן וגם הר"ש ויש אומרים שהביא מגיד משנה הלכות שכנים פרק רביעי כולם סוברים שעל התחתון לעשות התקרה ולכן אין לזוז מדבריהם ע"כ הרי לנו בהדיא ששני הרבנים האלו גם כן הסכימו שבטל הבית חייב בבניין התקרה. אם כן כל שכן שחייב להעמיד הכותלים נמצינו למדים מכל האמור שבנדון דידן אם יארע קלקול בכותלי' או בעמודים אשר הבית נכון עליהם שחייב בעל הבית לבנותם ואם לא רצה לבנות הרי בעל העלייה בונה את הבית ודר בתוכה עד שיתן  לו את יציאותיו והוא דבר פשוט ואין בו ספק ואין להאריך עוד:
ומעתה צריכין אנו לחקור ולדרוש על מה שטוען בעל הבית באומרו כל זמן שהנזק אינו מבורר על פי בקיאים איני משיב לך ולכשיבא הנזק אדון עמך וכו' בזה נראה לענ"ד שהדין עמו שכל זמן שלא בא נזק לבעל העלייה אין כופין אותו לתקן. והראייה לזה הוא ממאי דגרסינן בבבא בתרא פרק השותפין (דף ו' ז') תנהו בי תרי דהוו דיירי חד הוה דיירי עילאי וחד הוה דייר תתאי איתבר תתאי אמר ליה תתאי לעילאי תא ונבנייה אמר ליה אנא שפיר קא דאירנא אמר ליה איסתריה אנא ואיבנייה אמר ליה לית לי דוכתא למידר בה אמר ליה אנא אוגר לך דוכתא אמר ליה לא טרחנא לא קא מתדף כריסך עול שוף כריסך פוק אמר רב חמא בדינא קא מעכב הני מילי דלא מטו כשורי למטה מעשרה אבל מטו כשורי למטה מעשרה מצי אמר ליה למטה מעשרה רשותא דידי הוא ולא משעבד לך וכו': ופרש"י ז"ל דהוו דיירי חד עילאי וחד תתאי כשחלקו האחין נטל זה בית וזה עלייה: איתבר תתאו נטבעו הכותלים התחתונים בארץ עד ששפלה תקרת העלייה ואין התחתון יכול ליכנס בתוכו אלא אם כן שוחה. תא נבנייה. בא ונסתור את כל הבית ונבננו: איבנייה אנא. משלי: אמר ליה עליון לית לי דוכתא דדיירנא ביה: לא קא מתדר לי. איני יכול לדור בביתי מפני עלייתך. שוף כריסך. שחה קומתך עד כריסך: כשורי. קורות העלייה:
נקיטינן מהאי עובדא דהתחתון אינו יכול לכוף את העליון לסתור ולבנות עמו את הבית כל זמן שלא הגיעו הקורות למטה מעשרה טפחים דאז הגיע לו הנזק והקלקול ניכר ואפילו אם ירצה התחתון לבנות משלו לבדו ולשכור  לו מקום לדור בו בעוד שיבנ' אין יכול לכופו לטרוח ולצאת וכן פסקו כל עמודי ההוראה הראשון שבקדושה הנשר הגדול הרי"ף ז"ל שהביא בהלכותיו האי עובדא כמו שכתבנוה למעלה:
ואחריו החזיק תלמיד תלמידו הרמב"ם ז"ל בפרק רביעי מהלכות שכנים הלכה ו' (אך לא כתב כל המעשה כמו שבא בגמרא ואולי היתה לו גרסא אחרת. אבל זה אינו מעלה ולא מוריד לענייננו) וזה לשונו נתדלדלו קורות הבית וירדו לאויר הבית. אם הגיעו לתוך עשרה טפח' סותר ובונה ואם לא הגיעו יכול בעל העלייה. לעכב עליו ואפילו אמר לו בעל הבית אני אשכור לך מקום כדי שתדור בו עד שאתקן התקרה. אין שומעין לו. שהרי אומר לו איני רוצה שאטרח ממקום למקום כדי שתתקן את ביתך:
וכתב הרב המגיד ז"ל נתדלדלו קורות הבית וכו' וירדו לאויר הבית וכו' מעשה פרק קמא דבבא בתרא ולשון הגמרא איתבר תתאי ורש"י פירש נטבעו כותלים התחתונים עד ששפלה תקרת העלייה והמחבר כתב נתדלדלו וכו'. ומה שכתב סותר ובונה ר"ל בעל הבית בונה התקרה והעליון המעזיבה לפי מה שכתוב למעלה ולשיטה אחרת אף המעזיבה משל תחתון ופירוש מעזיבה טיח טיט שנותנין על התקרה: ואפילו אחר לו בעל הבית וכו' באותו מעשה שם ע"כ:
הר"אש ז"ל גם הוא פסק כן בפסקיו ואחר שהביא כל דברי המעשה כתב ז"ל ויסתרו כל הבניין ויבנוהו ביניהם כאשר היה בתחילה וכו' ע"כ: גם רבינו יעקב בעל הטורים ז"ל כן פסק בטור ח"מ סימן קס"ד ס"ג ז"ל הושפלה התקרה כולה וירדה למטה הגיע לעשרה טפחים של תחתון חייבין שניה' לחזור ולבנותה אבל כל זמן שלא הגיע לעשרה טפחים אף על פי שאין התחתון יכול ליכנס לביתו אלא אם כן ישחה ויכנס אין העליון צריך לסייעו ואפילו שיאמר התחתון אני אבנה הכל משלי ואתן לך מקום לדור עד שאבננו יכול העליון לומר איני רוצה לטרוח ולצאת וכו' ע"כ והרב בית יוסף ז"ל אחר שכתב שורש הדין מהאי עובדא דקדק הפרש והבדל שיש בין פירוש רש"י והרמב"ם והטור ז"ל זה לשונו הא קמן שרש"י פירש איתבר תתאי שנטבעו כותלים התחתונים בארץ ולא רצה לפרש שנשברה תקרת הבית משום דאם כן היכי אמר ליה נסתריה ונבנייה כלומר שיבנוהו בין שניהם הא אינו מחוייב לסייע לעליון לדעת רש"י וכמ"ש בסמוך דלכאורה משמע דבתחילת דבריו דינא קאמר ליה שיבנוהו בין שניהם שהתחתון יבנה הכותלים התחתונים והוא יבנה תקרת הבית והמעזיבה אבל הרמב"ם בפ"ד מה' שכנים כתב נתדלדלו קורות הבית משום דכל כה"ג בונין אותו בין שניהם ותחתון נותן תקרה ועליון מעזיבה ורבינו לא נחית להכריע ביניהם ולפיכך כתב הושפלה התקרה שהוא לשון משותף לשני הפירושי' שאיפשר שהושפלה בסבת שנטבעו הכותלים התחתונים או בסיבת שנתדלדלו הקורו' וכו' ע"כ ובשולחנו הטהור בסימן הנזכ' כתב פסק הדין כלשון הרמב"ם ז"ל אות באות חלה במלה:
הרי לנו בהדיא מהאי עובדא שכל זמן שלא הגיעו הקורות למטה מעשרה אף על פי שצריך בעל הבית לשחות לצאת ולבוא בתוך ביתו אינו יכול לכוף לבעל העלייה לבנות עמו ואפילו אם ירצה לבלות לבדו משלו ולשכור מקום לבעל העלייה לדור בו בעוד שיבנה אינו יכול להטריח אותו לצאת מדירתו מאחר שבעל הביית עדיין יכול להשתמש מביתו אף שיהיה בדוחק. וכמו שפסקו כל עמודי ההוראה כמו שכתבנו. אם כן שעדיין שאר העמודים אשר הבית נכון טליהם חזקים ובריאים ואף העמוד העקום יכול לשאת המשא המוטל עליו כמו שכתב ה"ה שאין יכול בטל העלייה לכוף את בטל הבית להחליף את העמוד העקום כיון שאין לו לעת עתה שום צער או נזק או דוחק ומה שאומר רואה אני את הנולד אמרינן ליה לכשיבקט הנוד וזה דבר ברור כשמש בצהרים והאריכות בו אך למותר:
הכלל העולה מכל מה שכתבנו שמא שטוען בטל הבית שלדטתו אין לו חיוב להעמיד הכותלים וכו' אין דעתו נכונה בזה ואין הדין עמו אלא אם יפלו ודאי שחיי' לבנותם מחדש כדי שיוכל בטל העלייה לבנות עלייתו אם ירצה: כמו שהוכחנו בבירור מהמשנ' ומהסכמ' הפוסקים ז"ל אבל מה שטוטן ואומר שהיום לא יש לך נזק בעד טקחמימות זה וכו' בזה ודאי צדקו דבריו והדין עמו כמו שביארנו מהאי עובדא כמו שפסקו כל עמודי ההוראה הנראה לענ"ד כתבנו להלכה ולמעשה אם יסכים עמנו מורינו ורבינו שיחיה ונשאל מה' שירפאהו רפואה שלימ' ויטחידהו על קו הבריאות בחברת נוות ביתו מב"ת ובניו אכי"ר: נשלם וננמר י"ב תשרי בסדר ובשנת תורה צוה לנו משה מורשה  קהלת יעקב ליצירה:
אני הצעיר אברהם בלא"א כמוהר"ר דוד פידאנקי מ"כ
בבית ובדפוס
כהר"ר יוסף בן המנוח כהר"ר שלמה פרופס כ"ץ זצ"ל
מדפיס ומוכר ספרים
באמשטרדם
דירתו ברחוב המכונה זוואנן-בורג שטראט